רבי דוסא בן הרכינס
![](/images/thumb/9/95/%D7%94%D7%A8%D7%9B%D7%99%D7%A0%D7%A1.jpg/250px-%D7%94%D7%A8%D7%9B%D7%99%D7%A0%D7%A1.jpg)
התנא האלוקי רבי דוסא בן הרכינס, חי בסוף תקופת בית שני.
היה בן דורו של רבן יוחנן בן זכאי והאריך ימים עד דורו של רבי עקיבא בן יוסף, כשישים שנה אחר חורבן הבית.
האריך ימים עד כדי כך שלא היה יכול לבוא לבית המדרש מקוצר רואי [1].
דון יצחק אברבנאל[2] כתב כי ר' דוסא היה בן דורו של שמעון הצדיק וכן כתב הרמב"ם בהקדמתו למשנה. מזה יוצא שחי למעלה מ400 שנה.
עוד מוסיף האברבנאל ומחדש שם, כי ר' דוסא לא היה רק בדורו של שמעון הצדיק, אלא היה עוד חבירו ומשיירי כנסת הגדולה!
במשנה מובאות הלכות רבות בשמו.
הוא היה חכם גדול, [3]. היה עשיר גדול, והושיב את חכמי ישראל שבאו לבקרו, על מיטות זהב[4].
אמרותיו
- שינה של שחרית, ויין של צהרים, ושיחת הילדים, וישיבת בתי כנסיות של עמי הארץ, מוציאין את האדם מן העולם[5].
ציונו הק'
ציונו במערה המחוברת למערה המכונה 'מערת שם ועבר', נשתמר מזה מאות רבות של שנים ואף אושר על ידי הארי, שראה ברוח קודשו את ר' דוסא על קברו, ואמר לו שכאן הוא קבור.
לעומת זאת דחה הארי את הדעה שקבורים עמו צדיקים נוספים, ולא כפי שמראים העולם כיום שם את ציונו של שמעון בן עזאי ועוד צדיקים, שזו לא האמת, כי ר' דוסא הינו הצדיק היחיד שנקבר שם.
במערה נמצאים לפחות כ-18 כוכים, ולא ידוע באיזה מהם בדיוק קבור ר' דוסא.
משפחתו
- אביו הרכינס שהיה אדם חשוב בדורו.
- אחיו, התנא רבי יונתן בן הרכינס[6]
- בנו, התנא המפורסם, רבי חנינא בן דוסא, - רבינו סעדיה בר יוסף אלפיומי גאון מצאצאיו.