שניאור זלמן אהרן שניאורסון
רבי שניאור זלמן אהרן שניאורסון (י"ט תמוז תרי"ח - י"א חשוון תרס"ט) היה בנו של אדמו"ר המהר"ש, ואחיו המבוגר של אדמו"ר הרש"ב. נודע בכשרונותיו המצויינים, וכתב במשך חייו חידושי תורה רבים, אך שרף אותם קודם הסתלקותו והורה לטמון את האפר בקברו.
![](/images/thumb/0/09/%D7%94%D7%A8%D7%96%D7%90.jpg/250px-%D7%94%D7%A8%D7%96%D7%90.jpg)
תולדות חייו
נולד בי"ט תמוז תרי"ח לאביו אדמו"ר המהר"ש ולאמו הרבנית רבקה. הוא נקרא על שמו של אדמו"ר הזקן ועל שם סבו אבי אמו, הרב החסיד אהרן אלכסנדרוב משקלוב.
אדמו"ר הצמח צדק נהג בעת הברית מילה של נכדיו לקרוא להם גם בראשי תיבות. לרבי שניאור זלמן אהרן קרא "רז"א", ובשם זה היה נקרא בפי החסידים.
כשהיה בן שלוש, הציע אדמו"ר הצמח צדק לבנו רבי ישראל נח שיקח את הרז"א לחתן לבתו. שאל רבי ישראל נח את אביו "אולי הילד הזה לא יהיה תלמיד חכם?" השיב לו אביו: "תלמיד חכם כמוך בוודאי יהיה, ויתכן שידע ללמוד יותר ממך!"
בילדותו, היה משחק רבות עם אחיו הצעיר אדמו"ר הרש"ב, ובמסורת החב"דית ישנם סיפורי חסידים רבים בקשר לתקופה זו. הרבי נהג לספר סיפורים אלו, והפיק מהם הוראות בעבודת ה'[1]. הרז"א הצטיין בכשרונות נפלאים, ובמדות נעלות. אביו אדמו"ר המהר"ש אמר עליו: "יש לו ראש חזק, הוא מסוגל לחשוב שתי מחשבות ביחד".
באחת ההתוועדויות אמר אדמו"ר הריי"צ על דודו: "דודי הרז"א שהיה בעל מדות טובות בטבע תולדות, היה בעל לב חזק. גם כשהיה מתיסר ביסורים קשים ביותר - והוא סבל הרבה בימי חייו - היה תמיד חיוך על פניו. מעולם לא הזיל דמעה על יסוריו. אבל כששמע שמישהו היה סובל יסורים היה החיוך נמוג מפניו ודמעות היו נראות בעיניו, הוא עשה הכל כדי לעזור לבעל היסורים".
נישואיו
בחודש חשון תרל"ד[2], התקיימה חתונתו עם בת דודתו, מרת שטערנא, בתו של רבי ישראל נח שניאורסון. סעודת הנישואין התקיימה בבזאל הקטן שבעיירה ליובאוויטש.
לאחר הסתלקות אביו, אדמו"ר המהר"ש, סרב הרז"א לקבל על עצמו את הנשיאות. הוא עסק במסחר ועשה פעולות רבות למען כלל ישראל.
פטירתו
הרז"א הסתלק בי"א חשוון תרס"ט בהיותו בן חמישים ואחד. לפני הסתלקותו שרף במו ידיו את דברי התורה הרבים שכתב במשך ימי חייו, הניח את האפר בשקית קטנה וצוה להניח את השקית בקברו.
מנוחתו כבוד בעיר ויטבסק.
כתביו
למרות שפעל להשמיד את כתביו ובהם חידושי תורתו, נותרו בידינו מספר דרושי חסידות שנאמרו על ידו ונכתבו על ידי השומעים. ביניהם, ישנו מאמר שנאמר על ידו בשבת פרשת בחוקותי תרמ"ג, תקופה קצרה לאחר הסתלקות אביו[3].
הערות שוליים
- ↑ ראו לדוגמא שיחת מוצאי יום טוב ראשון של חג הסוכות תשי"א, וכן התוועדויות תשמ"ב ח"א ע' 313. תשמ"ז ח"ב ע' 304. תשמ"ט ח"ב ע' 431. ועוד.
- ↑ פרטים נוספים אודות סעודת הנישואין, ראו שיחת אדמו"ר הריי"צ י"ט כסלו תרצ"ג -לקוטי דיבורים חלק א' טו, ב.
- ↑ הרבי מספר אודות המאמרים.