משה שוחט
![](/images/thumb/a/a8/%D7%9E%D7%A9%D7%94_%D7%A9%D7%95%D7%97%D7%90%D7%98.jpg/300px-%D7%9E%D7%A9%D7%94_%D7%A9%D7%95%D7%97%D7%90%D7%98.jpg)
הרב משה שוחאט (ג' חשוון תרפ"א-ט' סיון תשע"ח) היה גבאי בית הכנסת חב"ד ברחוב לפרץ,, חזן בבית הכנסת הגדול במנהטן, ופעיל בעניני שלימות הארץ.
רעייתו שימשה כבלנית מקווה הטהרה ברחוב יוניון, וזכתה להיות הממונה על נקיון והכנת המקווה עבור הרבי.
תולדות חיים
נולד בג' חשוון תרפ"א בהארלם שבניו יורק להוריו, זלמן צבי ורבקה שוחאט (לבית ילקוט, משפחת ירושלמית נודעת, מצאצאי המהרש"א).
בהיותו בגיל 14 עלו הוריו לארץ הקודש בשל רצונם להעניק לילדיהם חינוך החדור ביראת שמים.
כשבגר, החל לעבוד לפרנסתו בחברת 'דובק טבק', סניף חברת הסיגריות הבריטית בישראל.
היגר לארצות הברית, ובשנת תש"ח התחתן עם רעייתו מרת ברכה ליפשא (לנה) פינסקר.
לאחר החתונה, התגוררו בני הזוג במזרח ברוקלין, ועם שינוי אופי השכונה, קבעו בשנת תשל"ד את מגוריהם בקראון הייטס.
מאז שקבע את מגוריו בקראון הייטס, הקפיד להשתתף בכל התוועדות של הרבי ואף זכה לשבת על הבמה מאחורי הרבי, בסמיכות מקום למקום מושבו של הרבי. בשנים שבהן הייתה אשתו חולה, נהג בכל התוועדות להתקרב בין השיחות אל הרבי ולומר "לחיים" לזכות רעייתו[1].
עבד לפרנסתו כמפיץ עבור מוצרי Shaklee ו-Fuller, ובמשך שנים רבות נהג להסתובב ברחובות קראון הייטס מדלת לדלת ולהציע את מרכולתו.
שימש כגבאי בית הכנסת ברחוב לפרץ במשך שנים רבות, ובחגים שימש כחזן בבית הכנסת הגדול במנהטן. היה ידוע בנוסח התפילה הייחודי שלו, והיה פעיל בעניני שלימות הארץ.
רעייתו שימשה כבלנית במקווה הטהרה ברחוב יוניון, וזכתה להכין את המקווה עבור הרבי במשך שנים ארוכות, עד שחלתה ולא יכלה להמשיך לעשות זאת.
רעייתו נפטרה בשנת תשמ"ט, והוא האריך ימים אחריה ונפטר בשיבה טובה בגיל 97 בט' סיון תשע"ח.
משפחתו
- בנו, הרב מנחם גדליה (מנדל) שוחאט - טינק, ניו ג'רזי
- בנו, הרב אברהם לייב (לייבל) שוחאט - קראקס, ונצואלה
- בנו, ר' זאב נתן (ולוול) שוחאט - פלטבוש, ניו-יורק
- בנו, ר' זלמן צבי שוחאט - קראון הייטס
- בנו, ר' מרדכי יהודה שוחאט – קינגסטון
- בתו מרת חיה דבורה שוחאט - קנסינגטון, ברוקלין
- בתו, מרת יוכבד לאה בן-אוני - קראון הייטס
הערות שוליים
- ↑ בהתוועדות של שמחת תורה תשמ"ט לקום כרגיל, אך הרבי רמז לו לשבת. לאחר שישב הרש"ג קם ואמר לחיים כרגיל וביקש ברכה בעבור תומכי תמימים ולאחר מכן הרש"ג חזר למקום שלו ואז רמז הרבי לר' משה לעלות ושאל אותו "למה לא באת קודם"? הוא ענה "הרבי רמז לי לשבת" ענה הרבי "דו האסט נישט געדארפט קוקן דו און אייערע ווייב זאלן לעבן אריכות ימים ושנים טובות".