שניאור זלמן גפני
![](/images/thumb/3/3f/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%92%D7%A4%D7%A0%D7%99.jpg/350px-%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%92%D7%A4%D7%A0%D7%99.jpg)
הרב שניאור זלמן גפני נולד באוסטרליה והתקרב ליהדות על ידי הרב שמואל בצלאל אלטהויז והרב יצחק דוד גרונר.
בראשית שנות השישים נסע לארץ הקודש, שם היה לתלמידו של ר' נחום גולדשמיד. לאחר נישואיו התגורר ברחוב רלב"ג בבני ברק. בחודש אלול תשכ"ו נסע בפעם הראשונה לרבי, שם קיבל הוראה לפעול בקרב סטודנטים. בעקבות הוראה זו, פתח את ישיבת אור תמימים כפר חב"ד, והוא עומד בראשותה.
במקביל פתח כולל ערב ללימוד חסידות בבני ברק, ושימש כמנהל ומגיד שיעור.
באחת הפעמים שהיה אצל הרבי, בשמחת תורה שנת ה'תש"ל, כשירד הרבי ל'הקפה' הראשונה, עצר לידו ואמר לו: "זאל זיין א שמחה פאר דער גאנצער כולל" (בתרגום חופשי: "שיהיה שמחה בשביל כל הכולל"). הרב גפני לא הבין למה מתכוון הרבי, עד לשנת ה'תשס"ז, אז התמנה בנו יוסף יצחק לכהן כראש כולל 'אוהל משה' בצפת, אז קישר בין הדברים.
בשנת ה'תשע"ג עבר הרב גפני לגור בצפת, שם מוסר שיעורים בחסידות בכולל של בנו.
משפחתו
בניו הם ר' מנחם מענדל (שליח בבולטימור) ור' יוסף יצחק (ראש כולל בצפת). חתנו הוא ר' יהושע וייס מרמת גן.