יהודה אלחרר: הבדלים בין גרסאות בדף
(הגהה) |
|||
שורה 5: | שורה 5: | ||
נולד ב[[י"ב טבת]] [[תש"ב]] לאביו ר' יעקב ולאמו מרת ג'וזה ב[[מרוקו]], וגדל בעיר אגאדיר, המפורסמת באסון רעידת האדמה העזה שפקדה אותה בשנת [[תש"כ]]. כנער צעיר הכיר את השליח הרב [[עזריאל חייקין]] שהיה עבורו דמות לחיקוי והערצה, דרכו התוודע לרבי. | נולד ב[[י"ב טבת]] [[תש"ב]] לאביו ר' יעקב ולאמו מרת ג'וזה ב[[מרוקו]], וגדל בעיר אגאדיר, המפורסמת באסון רעידת האדמה העזה שפקדה אותה בשנת [[תש"כ]]. כנער צעיר הכיר את השליח הרב [[עזריאל חייקין]] שהיה עבורו דמות לחיקוי והערצה, דרכו התוודע לרבי. | ||
בבחרותו פעל על משפחתו לעלות לארץ. כשהגיעו ארצה ההורים דחקו בו שילמד מקצוע ולעומתם חשקו היה ללמוד ב[[תומכי תמימים|ישיבת תומכי תמימים]]. כפשרה, שם פעמיו לישיבת ההסדר בכפר | בבחרותו פעל על משפחתו לעלות לארץ. כשהגיעו ארצה ההורים דחקו בו שילמד מקצוע ולעומתם חשקו היה ללמוד ב[[תומכי תמימים|ישיבת תומכי תמימים]]. כפשרה, שם פעמיו לישיבת ההסדר בכפר הרוא"ה בה שולבו עבודה ולימודים. | ||
בראשות הישיבה עמד הרב צוקרמן. בין רבני | בראשות הישיבה עמד הרב צוקרמן. בין רבני הישיבה נמצא [[חסיד חב"ד]] הרב [[משה זלמן שניאורסון (כפר חב"ד)|משה זלמן שניאורסון]] שלימים גר ב[[כפר חב"ד]]. אביו רכש שם קרקע חקלאית בסמוך עוד טרם קום המדינה. וכך הרב שניאורסון מצא עצמו חלק מהיום מעבד את האדמה וחלק מהיום מלמד ב[[ישיבה]], מוסר שיעור ב[[גמרא]]. הרב אלחרר התחבר אליו מאוד ויחד למדו תניא וחסידות. | ||
בהמשך עבר ללמוד בישיבת [[תומכי תמימים לוד|תומכי תמימים בלוד]]. לאחר שנודע בהנהלת הישיבה בכפר | בהמשך עבר ללמוד בישיבת [[תומכי תמימים לוד|תומכי תמימים בלוד]]. לאחר שנודע בהנהלת הישיבה בכפר הרוא"ה שעבר לליובאוויטש, הרב צוקרמן פיטר את ר' משה שניאורסון מהישיבה. | ||
בעקבות המקרה כתב הרב שניאורסון לרבי מכתב על כך שסולק ממשרתו בישיבת כפר | בעקבות המקרה כתב הרב שניאורסון לרבי מכתב על כך שסולק ממשרתו בישיבת כפר הרוא"ה בגלל מעבר האברך יהודה אלחרר לישיבת תומכי תמימים לוד. הרבי ענה לו שבעזרת ה' ימצא מהרה משרה חדשה. ולאחר זמן קצר הציעו לר' משה לנהל תלמוד תורה באחד מערי הארץ. | ||
בישיבת תומכי תמימים למד כמה שנים עד שהגיע העת לנסוע לשנת ה'קבוצה'. לאותה קבוצה 'קבוצה תשכ"ה' נערמו קשיים מצד שלטונות הצבא שלא העניקו אישורי יציאה מהארץ. זאת על שום שהקבוצה הקודמת לא חזרה לארץ בסיום השנה, ונשיא המדינה זלמן שזר שנתן את ערבותו לחזרתם ומילוי תפקידם בשרות המדינה בצה"ל לא העז לשים עצמו ללעג וקלס פעם נוספת. | בישיבת תומכי תמימים למד כמה שנים עד שהגיע העת לנסוע לשנת ה'קבוצה'. לאותה קבוצה 'קבוצה תשכ"ה' נערמו קשיים מצד שלטונות הצבא שלא העניקו אישורי יציאה מהארץ. זאת על שום שהקבוצה הקודמת לא חזרה לארץ בסיום השנה, ונשיא המדינה זלמן שזר שנתן את ערבותו לחזרתם ומילוי תפקידם בשרות המדינה בצה"ל לא העז לשים עצמו ללעג וקלס פעם נוספת. | ||
הרב אלחרר השתוקק מאוד לנסוע והחליט לנקוט יוזמה. הוא התגייס לצה"ל | הרב אלחרר השתוקק מאוד לנסוע והחליט לנקוט יוזמה. הוא התגייס לצה"ל לשירות קרבי קצר למשך שלושה חודשים. לצידו שירת גם ר' [[דוד קרץ]]. לאושרו, בזכות השירות התאפשר לו לטוס למשך תקופה בלתי מוגבלת. | ||
זכה ללמוד בחצר הרבי בישיבת [[תומכי תמימים המרכזית - 770]] במשך שנה וחצי. בעיקר שנת [[תשכ"ה]]. כל אותה שנה התפלל הרבי | זכה ללמוד בחצר הרבי בישיבת [[תומכי תמימים המרכזית - 770]] במשך שנה וחצי. בעיקר שנת [[תשכ"ה]]. כל אותה שנה התפלל הרבי לפני התיבה (היה זה לאחר הסתלקות אחר אמו [[הרבנית חנה]] בו' תשרי של אותה שנה) וגם התוועד בכל שבת. | ||
לאחר שנה וחצי נכנס ל[[יחידות]] אצל הרבי בה הורה לו להתעניין בשידוכים. בשלב מסויים הכניס לרבי מספר שמות, והרבי הקיף בעיגול את שמה של אשתו מרת סימה בת ר' שמעון ואיזר. | לאחר שנה וחצי נכנס ל[[יחידות]] אצל הרבי בה הורה לו להתעניין בשידוכים. בשלב מסויים הכניס לרבי מספר שמות, והרבי הקיף בעיגול את שמה של אשתו מרת סימה בת ר' שמעון ואיזר. | ||
שורה 23: | שורה 23: | ||
לאחר החתונה קיבלו כמה הצעות ל[[שליחות]] ו[[הרבי]] הורה להם לצאת ל[[מילאנו]] שב[[איטליה]]. שם פעלו בשליחות הרבי במשך 18 שנים. | לאחר החתונה קיבלו כמה הצעות ל[[שליחות]] ו[[הרבי]] הורה להם לצאת ל[[מילאנו]] שב[[איטליה]]. שם פעלו בשליחות הרבי במשך 18 שנים. | ||
כשהגיעו ל[[ארץ ישראל|ארץ]] יצאו בשליחות הרבי ל[[עמנואל]] שם הקים הרב אלחרר את הבית | כשהגיעו ל[[ארץ ישראל|ארץ]] יצאו בשליחות הרבי ל[[עמנואל]] שם הקים הרב אלחרר את הבית הכנסת החב"די ודאג למבנה מכובד ו[[ספר תורה|לספרי תורה]] מהודרים עבור [[בית הכנסת]]. כמו כן החל בפעילות עניפה במבצעי הקודש של הרבי עם חיילי צה"ל המוצבים באיזור. | ||
גם אחרי [[ג' תמוז תשנ"ד|ג' תמוז]] המשיך בפירסום האמונה הטהורה ב[[נצחיות חייו של הרבי מלך המשיח|נצחיות חייו של הרבי מלך המשיח שליט"א]] והתגשמות [[הרבי כמלך המשיח|נבואת הגאולה]], ואף השתתף ב[[כינוסי גאולה ומשיח - תשנ"ה|כינוסי גאולה ומשיח]] שהתקיימו בשנת [[תשנ"ה]] על ידי הרב [[זמרוני ציק]]. | גם אחרי [[ג' תמוז תשנ"ד|ג' תמוז]] המשיך בפירסום האמונה הטהורה ב[[נצחיות חייו של הרבי מלך המשיח|נצחיות חייו של הרבי מלך המשיח שליט"א]] והתגשמות [[הרבי כמלך המשיח|נבואת הגאולה]], ואף השתתף ב[[כינוסי גאולה ומשיח - תשנ"ה|כינוסי גאולה ומשיח]] שהתקיימו בשנת [[תשנ"ה]] על ידי הרב [[זמרוני ציק]]. |
גרסה אחרונה מ־22:03, 6 בדצמבר 2023
![](/images/thumb/3/39/%D7%A7%D7%99%D7%96%27%D7%A0%D7%A8%2C_%D7%90%D7%9C%D7%97%D7%A8%D7%A8.jpeg/250px-%D7%A7%D7%99%D7%96%27%D7%A0%D7%A8%2C_%D7%90%D7%9C%D7%97%D7%A8%D7%A8.jpeg)
הרב יהודה אלחרר (יליד שנת תש"ב, 1942) הוא שליח הרבי, משפיע קהילת חב"ד, יו"ר מוסדות חב"ד ומנהל בית חב"ד בעמנואל.
תולדות חיים[עריכה | עריכת קוד מקור]
נולד בי"ב טבת תש"ב לאביו ר' יעקב ולאמו מרת ג'וזה במרוקו, וגדל בעיר אגאדיר, המפורסמת באסון רעידת האדמה העזה שפקדה אותה בשנת תש"כ. כנער צעיר הכיר את השליח הרב עזריאל חייקין שהיה עבורו דמות לחיקוי והערצה, דרכו התוודע לרבי.
בבחרותו פעל על משפחתו לעלות לארץ. כשהגיעו ארצה ההורים דחקו בו שילמד מקצוע ולעומתם חשקו היה ללמוד בישיבת תומכי תמימים. כפשרה, שם פעמיו לישיבת ההסדר בכפר הרוא"ה בה שולבו עבודה ולימודים.
בראשות הישיבה עמד הרב צוקרמן. בין רבני הישיבה נמצא חסיד חב"ד הרב משה זלמן שניאורסון שלימים גר בכפר חב"ד. אביו רכש שם קרקע חקלאית בסמוך עוד טרם קום המדינה. וכך הרב שניאורסון מצא עצמו חלק מהיום מעבד את האדמה וחלק מהיום מלמד בישיבה, מוסר שיעור בגמרא. הרב אלחרר התחבר אליו מאוד ויחד למדו תניא וחסידות.
בהמשך עבר ללמוד בישיבת תומכי תמימים בלוד. לאחר שנודע בהנהלת הישיבה בכפר הרוא"ה שעבר לליובאוויטש, הרב צוקרמן פיטר את ר' משה שניאורסון מהישיבה.
בעקבות המקרה כתב הרב שניאורסון לרבי מכתב על כך שסולק ממשרתו בישיבת כפר הרוא"ה בגלל מעבר האברך יהודה אלחרר לישיבת תומכי תמימים לוד. הרבי ענה לו שבעזרת ה' ימצא מהרה משרה חדשה. ולאחר זמן קצר הציעו לר' משה לנהל תלמוד תורה באחד מערי הארץ.
בישיבת תומכי תמימים למד כמה שנים עד שהגיע העת לנסוע לשנת ה'קבוצה'. לאותה קבוצה 'קבוצה תשכ"ה' נערמו קשיים מצד שלטונות הצבא שלא העניקו אישורי יציאה מהארץ. זאת על שום שהקבוצה הקודמת לא חזרה לארץ בסיום השנה, ונשיא המדינה זלמן שזר שנתן את ערבותו לחזרתם ומילוי תפקידם בשרות המדינה בצה"ל לא העז לשים עצמו ללעג וקלס פעם נוספת.
הרב אלחרר השתוקק מאוד לנסוע והחליט לנקוט יוזמה. הוא התגייס לצה"ל לשירות קרבי קצר למשך שלושה חודשים. לצידו שירת גם ר' דוד קרץ. לאושרו, בזכות השירות התאפשר לו לטוס למשך תקופה בלתי מוגבלת.
זכה ללמוד בחצר הרבי בישיבת תומכי תמימים המרכזית - 770 במשך שנה וחצי. בעיקר שנת תשכ"ה. כל אותה שנה התפלל הרבי לפני התיבה (היה זה לאחר הסתלקות אחר אמו הרבנית חנה בו' תשרי של אותה שנה) וגם התוועד בכל שבת.
לאחר שנה וחצי נכנס ליחידות אצל הרבי בה הורה לו להתעניין בשידוכים. בשלב מסויים הכניס לרבי מספר שמות, והרבי הקיף בעיגול את שמה של אשתו מרת סימה בת ר' שמעון ואיזר.
לאחר החתונה קיבלו כמה הצעות לשליחות והרבי הורה להם לצאת למילאנו שבאיטליה. שם פעלו בשליחות הרבי במשך 18 שנים.
כשהגיעו לארץ יצאו בשליחות הרבי לעמנואל שם הקים הרב אלחרר את הבית הכנסת החב"די ודאג למבנה מכובד ולספרי תורה מהודרים עבור בית הכנסת. כמו כן החל בפעילות עניפה במבצעי הקודש של הרבי עם חיילי צה"ל המוצבים באיזור.
גם אחרי ג' תמוז המשיך בפירסום האמונה הטהורה בנצחיות חייו של הרבי מלך המשיח שליט"א והתגשמות נבואת הגאולה, ואף השתתף בכינוסי גאולה ומשיח שהתקיימו בשנת תשנ"ה על ידי הרב זמרוני ציק.
בחוה"מ סוכות ה'תשפ"ג קיבל בכנס חגיגות 40 שנה לעיר עמנואל אות יקיר העיר על פועלו למען הפצת היהדות בעיר ומחוצה לה[1].
משפחתו[עריכה | עריכת קוד מקור]
- חתנו, הרב אהרון כהן - ר"מ ומשגיח בישיבת תומכי תמימים אור יהודה
- חתנו, הרב אריאל נביאי.
- בנו, הרב מנחם מענדל אלחרר - שליח ורב קהילת העולים מחבר העמים קריית גת
- בנו, הרב שמעון אלחרר - מנהל בית חב"ד חוף ים המלח ורב אתר מצדה