איהו וחיוהי וגרמוהי חד: הבדלים בין גרסאות בדף
(←פתיח: מקור) |
אויפעפענען (שיחה | תרומות) אין תקציר עריכה |
||
שורה 1: | שורה 1: | ||
'''"איהו וחיוהי וגרמוהי חד"''' הינו מאמר ה[[זוהר]]{{הערה|[[תיקוני זהר]] בהקדמה (ג, | '''"איהו וחיוהי וגרמוהי חד"''' הינו מאמר ה[[זוהר]]{{הערה|[[תיקוני זהר]] בהקדמה (ג, סוף ע"ב)}}. אודות התיחסות [[הקב"ה]] אל ה[[ספירות]], ותרגומו: הוא (עצמותו) והחיות (האורות שבספירות) וה[[כלים]] (של הספירות) - אחד. | ||
איהו וחיוהי: '''[[אורות]]''', איהו וגרמוהי: '''[[כלים]]'''. ויש עוד פירוש: חיוהי: '''[[מוחין]]''', גרמוהי: '''מדות'''{{הערה|ראה בארוכה ד"ה כי נר מצוה תרנ"ג ותרצ"ב. וש"נ.}}. | איהו וחיוהי: '''[[אורות]]''', איהו וגרמוהי: '''[[כלים]]'''. ויש עוד פירוש: חיוהי: '''[[מוחין]]''', גרמוהי: '''מדות'''{{הערה|ראה בארוכה ד"ה כי נר מצוה תרנ"ג ותרצ"ב. וש"נ.}}. | ||
שורה 7: | שורה 7: | ||
כמו-כן כוחות נפשו עצמם - נבדלים אלו מאלו, על-אף שהכוחות עם עצם הנפש - קשורים ומשולבים זה בזה לנפש אחת. אבל [[הקב"ה]] הנה מהותו ו[[עצמותו]] של ה' יתברך, ומדותיו - הספירות שב[[אצילות]] - הם מציאות אחת ממש. שהוא - האין סוף והבלתי מוגבל לחלוטין, עם ספירותיו המוגדרות - אחד ממש. ועד כמה שהדבר נשמע פראדוכסלי, אבל זו אמונתנו שהקב"ה - כל-יכול, ומצדו אפשר הדבר שיהיה גבול ובלי גבול כאחד. דהיינו שהקב"ה - להיותו כל-יכול ונמנע הנמנעות, הנה {{ציטוטון|כשם שיש לו כח בבלתי גבול כך יש לו כח בגבול, דאם תאמר שיש לו כח בבלתי גבול ואין לו כח בגבול, הרי אתה מחסר שלימותו, ואין-סוף הוא שלימותא דכולא}}. | כמו-כן כוחות נפשו עצמם - נבדלים אלו מאלו, על-אף שהכוחות עם עצם הנפש - קשורים ומשולבים זה בזה לנפש אחת. אבל [[הקב"ה]] הנה מהותו ו[[עצמותו]] של ה' יתברך, ומדותיו - הספירות שב[[אצילות]] - הם מציאות אחת ממש. שהוא - האין סוף והבלתי מוגבל לחלוטין, עם ספירותיו המוגדרות - אחד ממש. ועד כמה שהדבר נשמע פראדוכסלי, אבל זו אמונתנו שהקב"ה - כל-יכול, ומצדו אפשר הדבר שיהיה גבול ובלי גבול כאחד. דהיינו שהקב"ה - להיותו כל-יכול ונמנע הנמנעות, הנה {{ציטוטון|כשם שיש לו כח בבלתי גבול כך יש לו כח בגבול, דאם תאמר שיש לו כח בבלתי גבול ואין לו כח בגבול, הרי אתה מחסר שלימותו, ואין-סוף הוא שלימותא דכולא}}. | ||
ולכן [[צמצום|מצטמצם]] הקב"ה בעשר הספירות המוגדרות הגבוליות שבאצילות, כדי לפעול את פעולותיו בעולמות, ועם זאת | ולכן [[צמצום|מצטמצם]] הקב"ה בעשר הספירות המוגדרות הגבוליות שבאצילות, כדי לפעול את פעולותיו בעולמות, ועם זאת – בו זמנית - אינו משתנה ח"ו ממהותו בבחינת אין-סוף. והספירות - על שני מרכיביהן; האורות והכלים - הן בבחינת אלקות שבכוחם לברוא [[יש מאין]] כמו האין-סוף, להיותן מאוחדים באין-סוף ב"ה. | ||
דרך ואופן התאחדות הקב"ה הבלתי בעל גבול עם הספירות - שבגדר גבול, אינו בבחינת השגה שנוכל להשיג איך מתייחד בהן. אבל אנו מאמינים ביכולתו המופלאה של ה' יתברך שהוא נושא הפכים וכל יכול, ויכול להגביל עצמו בגדר הספירות, אף על פי שבו-זמנית הוא בלתי בעל גבול.[[קטגוריה:ביטויים מספר הזוהר]] | דרך ואופן התאחדות הקב"ה הבלתי בעל גבול עם הספירות - שבגדר גבול, אינו בבחינת השגה שנוכל להשיג איך מתייחד בהן. אבל אנו מאמינים ביכולתו המופלאה של ה' יתברך שהוא נושא הפכים וכל יכול, ויכול להגביל עצמו בגדר הספירות, אף על פי שבו-זמנית הוא בלתי בעל גבול. [[קטגוריה:ביטויים מספר הזוהר]] | ||
ולכן ב[[זוהר הקדוש]], נקראו מדותיו של הקב"ה שהן הספירות - רזא דמהימנותא (סוד האמונה), משום שדבר זה נתפס רק באמונה שלמעלה מן השכל. | ולכן ב[[זוהר הקדוש]], נקראו מדותיו של הקב"ה שהן הספירות - "רזא דמהימנותא" (סוד האמונה), משום שדבר זה נתפס רק באמונה שלמעלה מן השכל. | ||
==ראו גם== | ==ראו גם== | ||
שורה 18: | שורה 18: | ||
==מקורות לעיון:== | ==מקורות לעיון:== | ||
*[[שער היחוד והאמונה]] | *[[שער היחוד והאמונה]] פרק ד, פרק ז, פרק ט, [[אגרת הקודש]] סימן כ', [[דרך מצותיך]] מצות האמנת אלקות, ושרש מצות התפילה. מאמר ד"ה על שלשה דברים ה'ש"ת. | ||
{{הערות שוליים}} | {{הערות שוליים}} | ||
{{סגל}} | {{סגל}} |
גרסה מ־03:06, 3 ביולי 2020
"איהו וחיוהי וגרמוהי חד" הינו מאמר הזוהר[1]. אודות התיחסות הקב"ה אל הספירות, ותרגומו: הוא (עצמותו) והחיות (האורות שבספירות) והכלים (של הספירות) - אחד.
איהו וחיוהי: אורות, איהו וגרמוהי: כלים. ויש עוד פירוש: חיוהי: מוחין, גרמוהי: מדות[2].
משמעותו: הקב"ה אחד האמת, ולא כמו האחדות שבנבראים שהיא אחדות יחסית בלבד ואינה מוחלטת, משום שמציאותם - מציאות מורכבת מריבוי חלקים, ולכן אינה אחדות אמיתית. וכמו לדוגמא בנפש האדם, שאף על פי שהיא נפש אחת, מכל מקום עצם נפשו וכוחות נפשו (מידותיו) - הם דברים נבדלים, ואפשר שיהיו שינויים מהותיים בכוחות הנפש, ואין זה נוגע כלל לעצם הנפש.
כמו-כן כוחות נפשו עצמם - נבדלים אלו מאלו, על-אף שהכוחות עם עצם הנפש - קשורים ומשולבים זה בזה לנפש אחת. אבל הקב"ה הנה מהותו ועצמותו של ה' יתברך, ומדותיו - הספירות שבאצילות - הם מציאות אחת ממש. שהוא - האין סוף והבלתי מוגבל לחלוטין, עם ספירותיו המוגדרות - אחד ממש. ועד כמה שהדבר נשמע פראדוכסלי, אבל זו אמונתנו שהקב"ה - כל-יכול, ומצדו אפשר הדבר שיהיה גבול ובלי גבול כאחד. דהיינו שהקב"ה - להיותו כל-יכול ונמנע הנמנעות, הנה "כשם שיש לו כח בבלתי גבול כך יש לו כח בגבול, דאם תאמר שיש לו כח בבלתי גבול ואין לו כח בגבול, הרי אתה מחסר שלימותו, ואין-סוף הוא שלימותא דכולא".
ולכן מצטמצם הקב"ה בעשר הספירות המוגדרות הגבוליות שבאצילות, כדי לפעול את פעולותיו בעולמות, ועם זאת – בו זמנית - אינו משתנה ח"ו ממהותו בבחינת אין-סוף. והספירות - על שני מרכיביהן; האורות והכלים - הן בבחינת אלקות שבכוחם לברוא יש מאין כמו האין-סוף, להיותן מאוחדים באין-סוף ב"ה.
דרך ואופן התאחדות הקב"ה הבלתי בעל גבול עם הספירות - שבגדר גבול, אינו בבחינת השגה שנוכל להשיג איך מתייחד בהן. אבל אנו מאמינים ביכולתו המופלאה של ה' יתברך שהוא נושא הפכים וכל יכול, ויכול להגביל עצמו בגדר הספירות, אף על פי שבו-זמנית הוא בלתי בעל גבול.
ולכן בזוהר הקדוש, נקראו מדותיו של הקב"ה שהן הספירות - "רזא דמהימנותא" (סוד האמונה), משום שדבר זה נתפס רק באמונה שלמעלה מן השכל.
ראו גם
מקורות לעיון:
- שער היחוד והאמונה פרק ד, פרק ז, פרק ט, אגרת הקודש סימן כ', דרך מצותיך מצות האמנת אלקות, ושרש מצות התפילה. מאמר ד"ה על שלשה דברים ה'ש"ת.
הערות שוליים
- ↑ תיקוני זהר בהקדמה (ג, סוף ע"ב)
- ↑ ראה בארוכה ד"ה כי נר מצוה תרנ"ג ותרצ"ב. וש"נ.
- (חלק מהחומר בערך נלקח מהספר "ערכים בחסידות")