דוד צבי הירש חן: הבדלים בין גרסאות בדף
(הוספה) |
קהלא קדישא (שיחה | תרומות) אין תקציר עריכה |
||
שורה 1: | שורה 1: | ||
[[קובץ:דוד צבי הירש חן.JPG|שמאל|ממוזער|200px|הרד"ץ]] | [[קובץ:דוד צבי הירש חן.JPG|שמאל|ממוזער|200px|הרד"ץ]] | ||
הרב ה[[חסיד]] '''דוד צבי חן''' הידוע בשם "הרד"ץ" | הרב ה[[חסיד]] '''דוד צבי חן''' הידוע בשם כינויו "הרד"ץ", היה בנו של הרה"ח ר' [[פרץ חן]] (מטשרניגוב). מגדולי חסידי [[אדמו"ר המהר"ש]], [[אדמו"ר הרש"ב]] ו[[אדמו"ר הריי"צ]]. היה אחד משלושת החסידים שזכו לקבל [[סמיכה לרבנות]] מ[[אדמו"ר הצמח צדק]] ו[[אדמו"ר המהר"ש]]. | ||
היה גאון עצום ב[[נגלה]] וב[[חסידות]] ושימש כרבה של העיר [[צ'רניגוב]]. | |||
היה | היה ידען עצום בסיפורי [[חסידים]]. רבים מהם סיפר ל[[אדמו"ר הריי"צ]], ולאחר מכן היה מבאר את הסיפורים "ב[[חכמה]] ו[[בינה]] ו[[דעת]]", כעדות אדמו"ר הריי"צ. [[הרשב"ץ]] העיד כי ביאוריו מיוסדים היו במידה רבה על פי דברי [[נשיאי חב"ד]]. אדמו"ר הריי"צ אף העיד עליהם כי "הם מפיחים רוח חיים ו[[יראת שמים]] באהבת ה[[תורה]], ב[[אמונת צדיקים]], ובחיבת קיום ה[[מצוות]] מעשיות בחיות פנימי". | ||
בשנת [[תרפ"ה]] עלה ל[[ארץ הקודש]] והתיישב ב[[ירושלים]]. תשעה חודשים לאחר עלייתו ארצה, ב[[כ"ד בכסלו]] [[תרפ"ו]] נפטר ונטמן בחלקת חב"ד שב[[הר הזיתים]]. ביום פטירתו, נשלחה הודעה לאדמו"ר הרי"צ והרבי הורה לרשום על המצבה "פ"נ הרה"ג (=פה נטמן הרב הגאון) הצדיק עובד אלוקים פאר החסידים". | |||
בשנת האבל אחריו אמרה עליו קדיש נכדתו - מרת [[זלדה מישקובסקי (שניאורסון)]], מחוסר ברירה אחרת. | |||
==משפחתו== | |||
*ביתו מרת [[רחל שניאורסון]] | |||
*חתנו הרב [[שלום שלמה שניאורסון]] | |||
*נכדתו מרת [[זלדה מישקובסקי (שניאורסון)]] | |||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר המהר"ש|חן דוד]] | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר המהר"ש|חן דוד]] | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הרש"ב|חן דוד]] | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הרש"ב|חן דוד]] | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הריי"צ|חן דוד]] | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הריי"צ|חן דוד]] |
גרסה מ־02:50, 11 בנובמבר 2011
הרב החסיד דוד צבי חן הידוע בשם כינויו "הרד"ץ", היה בנו של הרה"ח ר' פרץ חן (מטשרניגוב). מגדולי חסידי אדמו"ר המהר"ש, אדמו"ר הרש"ב ואדמו"ר הריי"צ. היה אחד משלושת החסידים שזכו לקבל סמיכה לרבנות מאדמו"ר הצמח צדק ואדמו"ר המהר"ש.
היה גאון עצום בנגלה ובחסידות ושימש כרבה של העיר צ'רניגוב.
היה ידען עצום בסיפורי חסידים. רבים מהם סיפר לאדמו"ר הריי"צ, ולאחר מכן היה מבאר את הסיפורים "בחכמה ובינה ודעת", כעדות אדמו"ר הריי"צ. הרשב"ץ העיד כי ביאוריו מיוסדים היו במידה רבה על פי דברי נשיאי חב"ד. אדמו"ר הריי"צ אף העיד עליהם כי "הם מפיחים רוח חיים ויראת שמים באהבת התורה, באמונת צדיקים, ובחיבת קיום המצוות מעשיות בחיות פנימי".
בשנת תרפ"ה עלה לארץ הקודש והתיישב בירושלים. תשעה חודשים לאחר עלייתו ארצה, בכ"ד בכסלו תרפ"ו נפטר ונטמן בחלקת חב"ד שבהר הזיתים. ביום פטירתו, נשלחה הודעה לאדמו"ר הרי"צ והרבי הורה לרשום על המצבה "פ"נ הרה"ג (=פה נטמן הרב הגאון) הצדיק עובד אלוקים פאר החסידים".
בשנת האבל אחריו אמרה עליו קדיש נכדתו - מרת זלדה מישקובסקי (שניאורסון), מחוסר ברירה אחרת.
משפחתו
- ביתו מרת רחל שניאורסון
- חתנו הרב שלום שלמה שניאורסון
- נכדתו מרת זלדה מישקובסקי (שניאורסון)