3,930
עריכות
חסיד של הרבי (שיחה | תרומות) |
|||
(16 גרסאות ביניים של 9 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 4: | שורה 4: | ||
'''פטרבורג''' היא העיר השנייה בגודלה ב[[רוסיה]]. העיר שוכנת בצפון-מערב רוסיה על שפת הים הבלטי בשפך נהר נייבה. פטרבורג מהווה מרכז תרבותי אירופאי חשוב, בעלת מעמד מרכזי בשל הנמל המפותח המהווה חלון למסחר עם אירופה המערבית. | '''פטרבורג''' היא העיר השנייה בגודלה ב[[רוסיה]]. העיר שוכנת בצפון-מערב רוסיה על שפת הים הבלטי בשפך נהר נייבה. פטרבורג מהווה מרכז תרבותי אירופאי חשוב, בעלת מעמד מרכזי בשל הנמל המפותח המהווה חלון למסחר עם אירופה המערבית. | ||
היסטוריית חב"ד קשורה בעיר זו והיא מהערים | היסטוריית חב"ד קשורה בעיר זו והיא מהערים היחידות בעולם בה גרו חסידי חב"ד מתקופת [[אדמו"ר הזקן]] ועד ימינו. חלק מ[[רבותינו נשיאנו]] נאסרו בה, אחרים ביקרו בה, [[אדמו"ר הריי"צ]] והרבי התגוררו תקופה בעיר, וכיום אימפריית השליחות פורחת בה. | ||
==שם העיר== | ==שם העיר== | ||
שורה 10: | שורה 10: | ||
העיר נוסדה לפני כשלוש-מאות שנים על ידי הצאר פטר הגדול, ושימשה כעיר הבירה משנת תע"ב. העיר חדלה מלהיות עיר הבירה לאחר [[ברית המועצות|המהפכה הקומוניסטית]] בשנת [[תרע"ח]], כאשר הבירה עברה ל[[מוסקבה]]. | העיר נוסדה לפני כשלוש-מאות שנים על ידי הצאר פטר הגדול, ושימשה כעיר הבירה משנת תע"ב. העיר חדלה מלהיות עיר הבירה לאחר [[ברית המועצות|המהפכה הקומוניסטית]] בשנת [[תרע"ח]], כאשר הבירה עברה ל[[מוסקבה]]. | ||
כשנוסדה, נקראה פטרבורג על | כשנוסדה, נקראה פטרבורג על ידי הצאר פטר על שם פטרוס, אישיות חשובה בעולם הנוצרי. בשנת [[תרע"ד]] שונה שמה לפטרוגרד ובשנת [[תרפ"ד]], שונה שמה ללנינגרד, על שם המהפכן הקומוניסטי ולדימיר לנין. עם קריסת [[ברית המועצות]] הוחזר לעיר שמה המקורי - פטרבורג. | ||
קריאת שמה של העיר על שם 'פטר', הוא מלשון 'טרף', שמורה על תוקף הלעומת זה, והיא המנגדת לירושלים, עיר הבירה של צד הקדושה{{הערה|1=[http://www.chabad.org.il/Magazines/Article.asp?ArticleID=557&CategoryID=411 ניצוצי רבי, מאסר וגאולת אדמו"ר הזקן].}}. | קריאת שמה של העיר על שם 'פטר', הוא מלשון 'טרף', שמורה על תוקף הלעומת זה, והיא המנגדת לירושלים, עיר הבירה של צד הקדושה{{הערה|1=[http://www.chabad.org.il/Magazines/Article.asp?ArticleID=557&CategoryID=411 ניצוצי רבי, מאסר וגאולת אדמו"ר הזקן].}}. | ||
הרבי התייחס לשינוי שם העיר כסימן וכחלק של מהלך התממשות סימני הגאולה והתחלתה, שמתבטאת בין השאר בשינוי יחסה של רוסיה ליהדות. שינוי השם מהוה דוגמא לשינוי שחל ברוסיה{{הערה|1=[https://abc770.org/article_%D7%A4%D7%A8%D7%A9%D7%AA-%D7%A7%D7%95%D7%A8%D7%97-%D7%93%D7%91%D7%A8-%D7%9E%D7%9C%D7%9B%D7%95%D7%AA/ דבר מלכות קרח, שיחת ג' בתמוז תנש"א סעיף ז'].}}. | הרבי התייחס לשינוי שם העיר לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי, כסימן וכחלק של מהלך התממשות סימני הגאולה והתחלתה, שמתבטאת בין השאר בשינוי יחסה של רוסיה ליהדות. שינוי השם מהוה דוגמא לשינוי שחל ברוסיה{{הערה|1=[https://abc770.org/article_%D7%A4%D7%A8%D7%A9%D7%AA-%D7%A7%D7%95%D7%A8%D7%97-%D7%93%D7%91%D7%A8-%D7%9E%D7%9C%D7%9B%D7%95%D7%AA/ דבר מלכות קרח, שיחת ג' בתמוז תנש"א סעיף ז'].}}. | ||
==מאסר אדמו"ר הזקן== | ==מאסר אדמו"ר הזקן== | ||
בשנת [[תקנ"ט]] (1798) הלשינו המתנגדים על אדמו"ר הזקן שהוא אוסף כסף לטובת הטורקים ששלט אז בארץ, במטרה להפיל את הממשל הרוסי. מטרת אסיפת הכספים הייתה לחיזוק החסידים שבארץ. ביום [[כ"ד בתשרי]] אסר שלטון הצאר את אדמו"ר הזקן והוא נידון למוות כמורד במלכות. חמישים ושלושה יום ישב אדמו"ר הזקן במאסר במבצר הפטרופבלי שב[[פטרבורג]], כאשר לבסוף הצליח להוכיח את חפותו. ב[[יום שלישי]] [[י"ט בכסלו]] תקנ"ט לפנות ערב, שוחרר. בזמן שבאו לבשרו על שיחרורו אחז בתהלים בפסוק "פדה בשלום נפשי". | |||
יום צאתו לחירות, י"ט בכסלו, הפך ל"חג הגאולה" בקרב חסידי חב"ד והוא נחוג עד היום. | |||
==="לפני פטרבורג" "אחרי פטרבורג"=== | ==="לפני פטרבורג" "אחרי פטרבורג"=== | ||
שורה 26: | שורה 26: | ||
השינוי שלפני פטרבורג ואחריו, הגיע לידי ביטוי גם בהתגלות השמיימית הנפלאה לה היה זוכה [[אדמו"ר הזקן]] לראות את [[הבעש"ט]] ו[[המגיד ממעזריטש]], כפי שסיפר [[אדמו"ר המהר"ש]] לבנו [[אדמו"ר הרש"ב]]. תמיד היה [[אדמו"ר הזקן]] רואה את רבו המגיד בכל עת שרצה, בהקיץ ולא בחלום, והיה שואל אותו כל ספקותיו, בעוד שאת הבעש"ט ראה רק ב[[חלום]] ובימי שבת ומועד בלבד, ואף זו, לא בכל עת שרצה - ואילו לאחר פטרבורג התגלה אליו בכל עת שרצה, ובהקיץ. | השינוי שלפני פטרבורג ואחריו, הגיע לידי ביטוי גם בהתגלות השמיימית הנפלאה לה היה זוכה [[אדמו"ר הזקן]] לראות את [[הבעש"ט]] ו[[המגיד ממעזריטש]], כפי שסיפר [[אדמו"ר המהר"ש]] לבנו [[אדמו"ר הרש"ב]]. תמיד היה [[אדמו"ר הזקן]] רואה את רבו המגיד בכל עת שרצה, בהקיץ ולא בחלום, והיה שואל אותו כל ספקותיו, בעוד שאת הבעש"ט ראה רק ב[[חלום]] ובימי שבת ומועד בלבד, ואף זו, לא בכל עת שרצה - ואילו לאחר פטרבורג התגלה אליו בכל עת שרצה, ובהקיץ. | ||
לאחר שחרורו חזר [[אדמו"ר הזקן]] לביתו, אולם שנתיים לאחר מכן | לאחר שחרורו חזר [[אדמו"ר הזקן]] לביתו, אולם שנתיים לאחר מכן ב[[כ"ד בתשרי]] שנת [[תקס"א]] [[מאסרו השני של אדמו"ר הזקן|נאסר אדמו"ר הזקן בשנית]], אך בתנאים טובים יותר. עם זאת כתב האישום היה חמור יותר. ממאסר זה שוחרר ביום [[כ"ז בכסלו]] (נר שלישי של [[חנוכה]]) לגירסה אחת. לגירסה אחרת היה זה ביום [[כ"ט בכסלו]] (נר חמישי של חנוכה){{הערה|על שני התאריכים כותב [[הרבי]]: "ויש לומר דבשניהם היו עניני גאולה (גם כפשוטם)". ב[[כרם חב"ד]] פירסם הרב [[יהושע מונדשיין]] מסמכים מהם עולה שב[[כ"ז בכסלו]] יצא אדמו"ר הזקן מן הכלא למאסר בית וב[[כ"ט בכסלו]] שוחרר לחלוטין.}}. | ||
לאחר שחרורו הוסיף ונשאר בעיר עוד שבעה חודשים נוספים, בהם פעל בענייני הכלל. | |||
===קהילת חב"ד בפטרבורג=== | |||
בזמן מאסרו של [[אדמו"ר הזקן]] הייתה בפטרבורג קהילה חב"דית שמנתה חסיד אחד - ר' [[מרדכי מליעפלי]], אך במשך השנים התפתחה הקהילה והגיעה לשיאה לאחר שאדמו"ר הריי"צ עבר להתגורר בה. עיר זו היא מן הבודדות שכל [[רבותינו נשיאנו]] ביקרו בה (למעט [[אדמו"ר האמצעי]]), וכך הפכה פטרבורג לעיר השזורה בתולדות דברי ימי החסידים, ומופיעה לא מעט בסיפורי החסידים לדורותיהם. | |||
בתקופת [[אדמו"ר הזקן]] - תקופת [[תחום המושב]] - חל איסור על יהודים להתגורר בעיר הבירה פטרבורג. אחד מחשובי החסידים, הרב [[מרדכי מליעפלי]], נשא רשיון לשהות בפטרבורג, וזאת בשל מסחרו בעיר שנמשך על פני תקופות ממושכות. בתקופת המאסר שהה בפטרבורג וסייע ל[[אדמו"ר הזקן]] בדרכים שעמדו בפניו - בעיקר בהכנת [[מזון]] כשר ושילוחו לתא הכלא באמצעות שר בית הסוהר. | |||
הנוכחות החב"דית בפטרבורג, החלה כבר בימי [[אדמו"ר הזקן]] בחיי המגיד ממעזריטש, בשנת [[תקל"ב]], כתוצאה מכיבוש רוסיה הלבנה על ידי רוסיה. בעקבות זאת מינה [[אדמו"ר הזקן]] שנים-עשר חסידים כדי שיפעלו בקרב נסיכים ופקידי מימשל. כיוון שפטרבורג הייתה בתחום האסור למגורי יהודים, הרי חסידים אלו שהיו סוחרים, נזדמנו תכופות לעיר לרגל מסחרם, וכך הצליחו לפעול רבות למען עם ישראל בהכוונת אדמו"ר הזקן. לראש הועד מונה החסיד ר' [[אברהם יעקב צורף]] ממינסק. | הנוכחות החב"דית בפטרבורג, החלה כבר בימי [[אדמו"ר הזקן]] בחיי המגיד ממעזריטש, בשנת [[תקל"ב]], כתוצאה מכיבוש רוסיה הלבנה על ידי רוסיה. בעקבות זאת מינה [[אדמו"ר הזקן]] שנים-עשר חסידים כדי שיפעלו בקרב נסיכים ופקידי מימשל. כיוון שפטרבורג הייתה בתחום האסור למגורי יהודים, הרי חסידים אלו שהיו סוחרים, נזדמנו תכופות לעיר לרגל מסחרם, וכך הצליחו לפעול רבות למען עם ישראל בהכוונת אדמו"ר הזקן. לראש הועד מונה החסיד ר' [[אברהם יעקב צורף]] ממינסק. | ||
כאשר | כאשר התרחשו גזירות על היהודים בשנת [[תקנ"ד]], שוגרו שלוחים נוספים לפעול בפטרבורג, ובהם החסידים הנודעים הרב [[משה מייזליש]] והרב [[משה וילנקער]]. | ||
בפטרבורג היו האדמו"רים עוסקים בענייני הכלל, משתתפים באסיפות השונות, נפגשים עם רבנים ואישי ממשל בכירים, וזאת כדי להיטיב לכלל ישראל. | בפטרבורג היו האדמו"רים עוסקים בענייני הכלל, משתתפים באסיפות השונות, נפגשים עם רבנים ואישי ממשל בכירים, וזאת כדי להיטיב לכלל ישראל. | ||
שורה 38: | שורה 42: | ||
==אדמו"ר האמצעי== | ==אדמו"ר האמצעי== | ||
ששה מתוך שבעת אדמו"רי חב"ד שהו בעיר, אולם אין כל מקור לכך ש[[אדמו"ר האמצעי]] שהה בעיר. | |||
==ועידת הרבנים תר"ג== | ==ועידת הרבנים תר"ג== | ||
שורה 66: | שורה 70: | ||
רבים מהחסידים התגוררו בלנינגרד או בערים הסמוכות אליה יותר, ומה גדולה הייתה שמחתם לנוכח ההעתקה. בשבועיים הראשונים מאז הגיע לעיר, הגיעו המוני חסידים לראות את הרבי, אך בשל החשש מהשלטונות, ביקש הרבי להימנע מלהגיע אליו ככל האפשר. | רבים מהחסידים התגוררו בלנינגרד או בערים הסמוכות אליה יותר, ומה גדולה הייתה שמחתם לנוכח ההעתקה. בשבועיים הראשונים מאז הגיע לעיר, הגיעו המוני חסידים לראות את הרבי, אך בשל החשש מהשלטונות, ביקש הרבי להימנע מלהגיע אליו ככל האפשר. | ||
לאחר [[חג השבועות]] השיגו החסידים דירה טובה ברחוב | לאחר [[חג השבועות]] השיגו החסידים עבור אדמו"ר הריי"צ דירה טובה ברחוב מאחוואיא 22. כשבועיים לאחר החג הגיעו שאר בני ביתו של הרבי. מלנינגרד ניצח [[הרבי הריי"צ]] על הפעילות היהודית-חסידית-מחתרתית בכל ערי ברית המועצות. | ||
עם ההעברה, החל גם [[הרבי]] להגיע תכופות לעיר, במטרה לפקוד את בית חמיו-לעתיד. [[הרבי הריי"צ]] שהכניסו לעבודת הכלל, הטיל עליו תפקידים ציבוריים חשובים. בימי שהותו בעיר, שהה הרבי פעמים רבות בבית הרב [[שמואל נימוטין]], שביתו היה פתוח בפני החסידים בכל עת ובכל זמן. ר' [[רפאל נימוטין]], בנו של הרב שמואל, זכה להתגורר בחדר אחד עם הרבי, אך לצערו כמעט ולא התפתחה שיחה ביניהם, שכן הרבי המעיט בדיבורים. | עם ההעברה, החל גם [[הרבי]] להגיע תכופות לעיר, במטרה לפקוד את בית חמיו-לעתיד. [[הרבי הריי"צ]] שהכניסו לעבודת הכלל, הטיל עליו תפקידים ציבוריים חשובים. בימי שהותו בעיר, שהה הרבי פעמים רבות בבית הרב [[שמואל נימוטין]], שביתו היה פתוח בפני החסידים בכל עת ובכל זמן. ר' [[רפאל נימוטין]], בנו של הרב שמואל, זכה להתגורר בחדר אחד עם הרבי, אך לצערו כמעט ולא התפתחה שיחה ביניהם, שכן הרבי המעיט בדיבורים. | ||
==הקהילה מתפלגת== | ==הקהילה מתפלגת== | ||
שורה 95: | שורה 99: | ||
באסרו [[חג הסוכות]] תרפ"ח, גדשו החסידים את תחנת הרכבת של לנינגרד. היו אלו מבטים אחרונים בין הרבי ובין עדת החסידים, כשהם נפרדים בגשמיות זה מזה, חלקם לנצח. | באסרו [[חג הסוכות]] תרפ"ח, גדשו החסידים את תחנת הרכבת של לנינגרד. היו אלו מבטים אחרונים בין הרבי ובין עדת החסידים, כשהם נפרדים בגשמיות זה מזה, חלקם לנצח. | ||
== | ==מאסר תר"צ== | ||
הרב לזרוב רב הקהילה החסידית בנו הרב גרשון אליעזר והרב [[ניסן]] נמנוב ראש ישיבת תומכי תמימים המקומית, נאסרו בשנת [[ | בלנינגרד היו מאסרים בודדים וגם גלי מאסרים גדולים. הרב שמעון לזרוב רב הקהילה החסידית בנו הרב גרשון אליעזר והרב [[ניסן]] נמנוב ראש ישיבת תומכי תמימים המקומית, נאסרו בשנת [[תר"צ]], ונגזר דינם לעשר שנות גלות. לאחר זמן הוקל עונשם לשלוש שנים, אלא שכוחותיו של הרב לזרוב לא עמדו לו והוא נפטר זמן קצר לאחר סיום גלותו. | ||
==הקהילה בשנות הצ'== | |||
הרב [[שמואל פרוס]], היה מהדמויות הדומיננטיות בקהילה החב"דית בלנינגרד. הוא התגורר ברחוב דייקבריסטוב 50, ואת הכתובת הזו ידעו חסידים רבים, שכן בדירה התקיימו [[התוועדות|התוועדויות]] רבות. | הרב [[שמואל פרוס]], היה מהדמויות הדומיננטיות בקהילה החב"דית בלנינגרד. הוא התגורר ברחוב דייקבריסטוב 50, ואת הכתובת הזו ידעו חסידים רבים, שכן בדירה התקיימו [[התוועדות|התוועדויות]] רבות. | ||
שורה 109: | שורה 114: | ||
ביתו היה תמיד מלא באורחים שהגיעו מהערים השונות, ומשום כך היווה המקום למרכז חסידי זוטא. | ביתו היה תמיד מלא באורחים שהגיעו מהערים השונות, ומשום כך היווה המקום למרכז חסידי זוטא. | ||
==גל המעצרים הגדול - אדר תרח"צ== | |||
גל המעצרים המפורסם והקשה ביותר אירע בחורף [[תרח"צ]] ב[[לנינגרד]]. | |||
הלילה של [[עשרת הרוגי מלכות]] - כך כינו החסידים את אותו לילה בו בוצעו רוב המעצרים. | |||
לאחר חצות הלילה, שבין יום רביעי א' אדר ראשון [[תרח"צ]] ליום חמישי ב' אדר ראשון, נעצרו עשרים וחמשה יהודים רובם חסידים, וביניהם: ר' [[משה ששונקין]], ר' [[חיים ששונקין]]; ר' הירשל זובין; ר' מאיר צינמן; ר' שאול פרידמן; ר' ישעיה; ר' [[אברהם ישעיה סברדלוב]]; הרב [[נחום טרבניק]]; ר' משה ליין; ר' [[ישראל יעקב לוקשין|י"י לוקשין]], ועוד גדולים ורבים. | |||
העצורים היו בעלי תפקיד בקהילה היהודית-חב"דית, חלקם השתתפו בארגון "[[תפארת בחורים]]". [[המשטרה החשאית]] הצליחה לשתול בתוך הארגון, איש משלה, והוא שהסגיר את שמות החברים. באור לב' אדר ראשון תרח"צ, נעצרו חברי הארגון ועוד מחשובי החסידים בלנינגרד. | |||
בכתב אישום של כמה מהחסידים שנעצרו, נכתב: | |||
{{ציטוט|מרכאות=כן|תוכן=''"הנאשמים: [[אלחנן דב מרוזוב|מורזוב אלחנן]] - פבזנר ב. ל. [ר' חונייע מרוזוב החזיק פספורט על שם פבזנר], [[יצחק רסקין|רסקין יצחק]], [[פנחס אלטהויז|אלטהויז פנחס]] - נאשמים בתקנה 85 [בגידה].. קבוצת קונטרבלוציונרים לאומניים.. פעולתם המיוחדת הייתה ארגון פעילות קונטרבלוציונית לאומנית עם צעירים דתיים. לארגון קוראים 'תפארת בחורים'.. קיבלו סיוע מחוץ לארץ". }} | |||
12 מהעצורים הוצאו להורג. | |||
בהמשך השנה נעצרו עוד עשרות חסידים. | |||
===הנרצחים=== | |||
[[קובץ:מסמכים.jpg|שמאל|ממוזער|275px|מסמכים המוגדרים "סודי", המעידים על הוצאתם להרוג של חשובי חסידי חב"ד המכונים 'עשרה הרוגי מלכות']] | |||
* ר' [[פנחס אלטהויז (חסיד אדמו"ר הריי"צ)|פנחס אלטהויז]] - החסיד ר' פנחס אלטהויז - או כפי שכונה בפי אחיו החסידים "פיני'ע" - היה בנו של ר' [[אליהו חיים אלטהויז]]. ר' פיני'ע כמו אביו, היה ידיד ונאמן בית [[אדמו"ר הריי"צ]]. הוא נאסר בגיל צעיר, כאשר היה בן שלושים וחמש שנים בלבד{{הערה|לאחר שר' פיני'ע נאסר, ברחה אשתו מביתה יחד עם הילדים, בפחדה פן יאסרו גם אותה. לימים סיפרה רעייתו, כי בנה ביקר אצל אנשי הנ.ק.וו.ד. בלנינגרד והתעניין אצלם לדעת מה עלה בגורל אביו - מאחר שאין לו ממנו כל ידיעה. הבכירים שבהם ענו לו, כי אין לו מה להתענין, מאחר שהרגו אותו ביריה - יחד עם כל אנשי קבוצת שניאורסאהן שנאסרו באותו יום, ואשר חיסלו אותם ביריה אחד לאחד! כעבור שנים, סיפרה מרת בת שבע אלטהויז, שלימים פגשה את אחד החסידים שהתגורר בנעוול, שאף הוא היה במאסר באותה תקופה. אותו חסיד סיפר לה, שכשהיה במאסר, הוציאו אותו באחד הימים מתאו על מנת להעבירו לתא אחר. עד שהתא השני פונה, העמידו אותו בקצה המסדרון עם הפנים אל הקיר, בעומדו שם ממתין, שמע צעקות רמות מתוך חדר סמוך: "אתה מוכן לדבר?" צעק אחד החוקרים ששהה בחדר. לאחר שתיקה קצרה, נשמעו לפתע צליפות שוט מחרידות. "הבנתי כי הנחקר הוא אחד מהחסידים", סיפר החסיד.כמה דקות לאחר מכן נפתחה הדלת, ואנשי הנ.ק. וו, ד. יצאו החוצה עם הנחקר. "לא התאפקתי", הוסיף האיש לספר, "והפנתי את ראשי לראות מיהו הנחקר וראיתי את דמותו של ר' פיני'ע אלטהויז כשהוא כולו חבול, מלא דם. לפי מצבו, נראה שלא היה צריך אפילו לירות בו כדי להרגו...}}. | |||
* ר' [[פייביש אסתרין]] - ר' פייביש היה הגבאי של [[בית הכנסת]] בלנינגרד{{הערה|שבוע לפני מאסרו קיבל הודעה מטעם ה[[ק.ג.ב.]] כי הוא מוזמן לבוא אליהם, יחד עם החסיד ר' [[דובער קוזניצוב]], אשר היה מנהל את המקוה. הם ביקשום למסור בידם את המפתחות של המקוה, אך ר' פייביש יחד עם ר' דובער, ענו להם בתוקף רב: "לא ניתן לכם את המפתחות של המקוה על מנת שתסגרו אותה! רצונכם לסגור את המקוה - עשו כרצונכם, אך אנחנו את המפתחות לא ניתן בשום אופן! יותר טוב שתסגרו את [[בית הכנסת]] - ולא את המקוה!" אחד מאנשי ה[[ק.ג.ב.]] בשמעו את דבריו התקיפים, ענה להם בזעם: - "עוד תשלמו היטב בעד העקשנות שלכם!"למחרת הגיע | |||
למקוה צעיר אחד, כבן 18, וביקש ממנו למסור לו את מפתחות המקוה. כאשר שאלו לזהותו - ענה לו כי הוא חבר הקומסומול וביקשו שוב להביא לו את המפתחות. ר' פייביש התעניין אצלו על כתובת הוריו והלך אל אמו, שהייתה אשה דתית, וסיפר לה על מעשה בנה. "אם רצונך שלא יהיו לו צרות בחיים שלו - אמר לה בתוקף רב - הרי כאשר שולחים אותו לקבל את המפתחות מהמקוה על מנת לסגרה - בל ילך!"פרצה האשה בבכי, ספקה את כפיה ביאוש וקראה: ומה יכולה אני לעשות כאשר נגזר עלי לראות כזאת מבניי!לא ארכו הימים, והקלגסים הלמו בדלת ביתו באישון לילה, אסרוהו ונטלוהו לבית המאסר, ומאז נעלמו עקבותיו עד עצם היום הזה.}}. | |||
* ר' [[שאול קצנלבויגן]]. | |||
* ר' [[מאיר פרידמן (לנינגרד)]]{{הערה|החסיד ר' מאיר פרידמן במשך השנים שמר על קשר מכתבים עם אדמו"ר הריי"צ, ובמאסרו התגלה בביתו פתקאות שקיבל מהרבי. הוא הואשם בכך שהיה שייך לאותה תנועה נוראה של "אנשי שניאורסאהן - אויבים מספר אחד של המלוכה".לאחר מאסרו, ניסו בני משפחתו לברר מה עלה בגורלו. לא ארכו הימים, והתברר כי ירו בו המרצחים ללא דין ומשפט. את משפחתו גרשו מלנינגרד והגלו לקסטראמא, כיון שאסור היה להם להוסיף ולהתגורר בעיר.}}. | |||
* ר' [[יצחק רסקין]]{{הערה| לאחר מאסרו ניסו בני משפחתו לברר את אשר עלה בגורלו. רק לאחר שלושה חודשים סיפרו להם כי נגזר עליו 10 שנים עבודת פרך ב[[סיביר]], מבלי רשות לכתוב לבני משפחתו, מאז לא נראה ולא נודע מאום אודות מקומו. אולם כעבור שנים ארוכות, ביררה בתו, גב' שרה רסקין את אשר עלה בגורלו, ואז נודע כי כלל לא נשלח למאסר, וכי הוא נשפט במשפט מהיר ונידון לגזר דין מוות. ב[[חודש ניסן]] [[תרח"ץ]] נורה למוות במרתפי הנ.ק.וו. ד האפלים, ונקבר בבית-קברות סמוך ללנינגרד. בן ארבעים-ושש בלבד היה כשנהרג.}}. | |||
* ר' [[אלחנן דוב מרוזוב]]{{הערה|לאחר שעצרו אותו, ניסו לעצור גם את שתי בניו, אך אחד מהם, ר' [[פנחס מרוזוב]] הספיק להתחמק ולברוח.}}. | |||
* ר' [[אלחנן עפשטיין]]. | |||
* ר' [[שייע גולד]]{{הערה|אודות ר' ישעיהו גולד לא ידוע הרבה. רק זאת ידוע כי היה לר' ישעיהו קשר הדוק עם החסידים והיה עסקן ציבור גדול. הוא היה חשוך בנים, אבל היה ידוע במידת ה[[צדקה]] והחסד שעשה עם אנשים רבים. אף הוא נאסר עקב היותו קשור לחסידי חב"ד, וסופו היה כשאר חבריו אשר נרצחו על קידוש השם על ידי המרצחים.}}. | |||
* ר' [[דובער קוזניצוב]]{{הערה| באותו לילה, פשטו מלאכי המשחית לביתו, החרימו כתבי יד וחפצי ערך יקרים שהיו בבית כמו מכתבים מ[[אדמו"ר הריי"צ]] ועוד כתבים יקרים, לאחר מכן פקדו עליו להתלוות אתם, והושיבוהו במעצר "בעוון" היותו קשור ל"תנועת השניאורסאהנים".}}. | |||
* ר' [[יעקב שמואל גולובציק]] | |||
* ר' [[שמואל מרוזוב]]. | |||
* ר' אליהו בלקינד{{הערה|נרצח ביום [[ח' בניסן]] [[תרצ"ח|תרח"צ]]. מסופר כי זמן קצר לאחר מאסרו, ירו בו המרצחים לעיני אביו הצדיק, למען הרבות צערו ויסורי נפשו! ר' אליהו בלקינד השתייך ככל הנראה אף הוא לקבוצה זו. במסמכים שלו שכחו, משום מה, לציין תאריכים מדוייקים, אך גם הוא נעצר באותו חודש בו נעצרה הקבוצה והוצא להורג בחודש בו הוצאו להורג שאר חברי הקבוצה.}}. | |||
(ר' [[שמואל נימוטין]] נעצר והוצא להורג חצי שנה קודם. הוא נעצר באור לא' ב[[אלול]] [[תרצ"ז]], והוצא להורג עשרים יום לאחר מכן, [[כ' באלול]] [[תרצ"ז]]). | |||
האמת אודות הוצאתם להורג של אותם חסידים לא נודעה לבני המשפחות במשך שנים רבות. כל אימת שבני המשפחות באו למטה [[המשטרה החשאית]] כדי לברר את אשר עלה בגורל יקיריהם, נענו כי יקירם נשפט לעשר שנות גלות. | |||
התפוררות הקהילה ההיסטורית, החלה עם עזיבת אדמו"ר הריי"צ את העיר בשנת [[תרפ"ח]], והסתיימה במלחמת העולם השניה במצור הנורא שהפיל מיליון חללים בלנינגרד, ובהם חסידי חב"ד רבים. אולם אחרי המלחמה, קהילת חב"ד בעיר קמה בשנית, קטנה יותר, מחתרתית אבל חסידית ביותר. | התפוררות הקהילה ההיסטורית, החלה עם עזיבת אדמו"ר הריי"צ את העיר בשנת [[תרפ"ח]], והסתיימה במלחמת העולם השניה במצור הנורא שהפיל מיליון חללים בלנינגרד, ובהם חסידי חב"ד רבים. אולם אחרי המלחמה, קהילת חב"ד בעיר קמה בשנית, קטנה יותר, מחתרתית אבל חסידית ביותר. | ||
==מלחמת העולם השנייה== | ==מלחמת העולם השנייה== | ||
{{ערך מורחב|ערך=[[המצור על לנינגרד]]}} | |||
הפלישה הנאצית לרוסיה - ב[[קיץ]] [[תש"א]] - הייתה בלתי צפויה בעליל. הגרמנים התקרבו במהירות גם ללנינגרד, ומליוני תושבים מיהרו להמלט מן העיר. רכבות רבות עזבו את העיר ובתוכן מאות אלפים מתושבי העיר, בהם גם משפחות חסידיות לא מעטות. | הפלישה הנאצית לרוסיה - ב[[קיץ]] [[תש"א]] - הייתה בלתי צפויה בעליל. הגרמנים התקרבו במהירות גם ללנינגרד, ומליוני תושבים מיהרו להמלט מן העיר. רכבות רבות עזבו את העיר ובתוכן מאות אלפים מתושבי העיר, בהם גם משפחות חסידיות לא מעטות. | ||
שורה 155: | שורה 196: | ||
===מוסדות חב"ד=== | ===מוסדות חב"ד=== | ||
השלוחים מפעילים בעיר רשת עניפה של מוסדות חב"ד: | השלוחים מפעילים בעיר רשת עניפה של מוסדות חב"ד: | ||
*בית ספר | *בית ספר | ||
*בית יתומים | |||
*חדר מנחם | |||
*[[בית כנסת]] | *[[בית כנסת]] | ||
*כולל תורה | |||
*בית תבשיל | *בית תבשיל | ||
*גני ילדים | *גני ילדים | ||
שורה 163: | שורה 207: | ||
*[[מקווה]] | *[[מקווה]] | ||
*שלוש מסעדות ושלוש מכולות כשרות. וועד כשרות מפקח על כשרות המסעדות תחת אחריותו של ר' יפרח אברמוב. | *שלוש מסעדות ושלוש מכולות כשרות. וועד כשרות מפקח על כשרות המסעדות תחת אחריותו של ר' יפרח אברמוב. | ||
===בית אדמו"ר הריי"צ=== | |||
לקראת ט"ו סיון תשפ"ד יום מאסר אדמו"ר הריי"צ, נרכש בית אדמו"ר הריי"צ ברחוב מאחוייה 22, ונערכה בו התוועדות בהשתתפות הרב יצחק קוגן והשליח הרב גולדברג. | |||
==ראו גם== | ==ראו גם== |
עריכות