אבן (גשמית)
![](/images/thumb/9/9a/%D7%90%D7%91%D7%9F.jpg/300px-%D7%90%D7%91%D7%9F.jpg)
האבן הגשמית היא נברא גשמי שברא הקב"ה בסוג הדומם, מבין ארבעת הסוגים - דצח"מ, וככל הנבראים כולם - גם באבן יש חיות רוחנית המהוה ומחיה אותה תמיד.
בתורת החסידות[עריכה | עריכת קוד מקור]
האבן משמשת כדוגמה נפוצה בתורת החסידות - לדומם בדרגא המצומצמת והמוגבלת ביותר, עצם מת שלא נראה בו שום חיות.
ואף על פי כן גם בו יש נפש וחיות רוחנית א-לקית, המהוה ומחיה אותו בכל רגע ממש, והוא התלבשות אותיות הדיבור של הקב"ה, מעשרה מאמרות אלקיות המחיות ומהוות את העולם, להיות יש מאין ואפס שלפני ששת ימי בראשית.
אלא שהדיבור הא-לקי המהוה ומחיה את האבן הוא מצומצם ומוגבל ביותר, ותרומתו לאבן הוא רק - עצם קיומו כדומם בלי שום גילויי חיות נוספים, כמו צמיחה או תחושה וכדו'.
דיבורו של הקב"ה הוא כח ואור אלקי המהוה ומחיה את הנברא, ונקרא בדרך משל - "דיבורו של מקום".
ואכן בעולם הזה משתמשים באותיות אלו לקריאת שמו של הנברא.
שם האבן[עריכה | עריכת קוד מקור]
וכך גם האבן, הנה, זה שמו אשר יקראו לו בלשון הקודש - "אבן", כי שרשו משם א-לקי העולה ב"ן במספרו, ועוד אל"ף נוספת משם אחר, ובצירופם ביחד יקרא בשם אבן.
אבל במקורם - "אותיות הדיבור" של הקב"ה הן כוחות אלקיים המהווים כל נברא - אפילו דומם כאבן.