440
עריכות
שלום עליכם (שיחה | תרומות) (הרחבה) |
שלום עליכם (שיחה | תרומות) |
||
שורה 1: | שורה 1: | ||
'''מסכת ערכין''' היא המסכת החמישית ב[[סדר קדשים]] שב[[משנה]]. המסכת עוסקת בדיני נדרים והקדשות לבדק הבית. דיני נדרים נדונים גם במסכתות נוספות בסדר קדשים, אלא שמסכת ערכין מתמקדת בשני סוגים מיוחדים של נדרי הקדש - [[נדר]] לתרום להקדש ממון בשווי ערכו של אדם, והקדש "[[שדה]] אחוזה" (קרקע בארץ ישראל שהגיעה לאדם ב[[ירושה]] מהחלוקה המקורית של הארץ בימי [[יהושע בן נון]]). בנוסף, עוסקת המסכת ב"נדרי חרמין", ובנדרים נוספים. | '''מסכת ערכין''' היא המסכת החמישית ב[[סדר קדשים]] שב[[משנה]]. המסכת עוסקת בדיני נדרים והקדשות לבדק הבית. דיני נדרים נדונים גם במסכתות נוספות בסדר קדשים, אלא שמסכת ערכין מתמקדת בשני סוגים מיוחדים של נדרי הקדש - [[נדר]] לתרום להקדש ממון בשווי ערכו של אדם, והקדש "[[שדה]] אחוזה" (קרקע בארץ ישראל שהגיעה לאדם ב[[ירושה]] מהחלוקה המקורית של הארץ בימי [[יהושע בן נון]]). בנוסף, עוסקת המסכת ב"נדרי חרמין", ובנדרים נוספים. | ||
==המגיד ממעזריטש== | ==המגיד ממעזריטש== | ||
[[המגיד ממעזריטש]] אמר, כי השגתו של רבי [[זושא מאניפולי]] במסכת ערכין, היא מצד הנשמה, וכמאמר [[רבי מאיר]] "נשמת אדם תלמדנו"{{הערה|פתגמים ותורות מרבותינו נשיאינו, בסוף מגיד דבריו ליעקב מהו' קה"ת, סימן כד}}. | [[המגיד ממעזריטש]] אמר, כי השגתו של רבי [[זושא מאניפולי]] במסכת ערכין, היא מצד הנשמה, וכמאמר [[רבי מאיר]] "נשמת אדם תלמדנו"{{הערה|1=פתגמים ותורות מרבותינו נשיאינו, בסוף מגיד דבריו ליעקב מהו' קה"ת, סימן כד על פי [https://chabadlibrary.org/books/maharyatz/sichos/706-10/8/1/422.htm?q=%D7%9E%D7%A1%D7%9B%D7%AA%20%D7%A2%D7%A8%D7%9B%D7%99%D7%9F ספר השיחות]}}. | ||
==אדמו"ר הזקן== | ==אדמו"ר הזקן== | ||
אצל אדמו"ר הזקן היה מנהג בתקופה מסויימת שכל מי שרצה להתקרב אליו היה צריך לשאלו שאלה בנגלה{{מקור}}. מסופר אודות החסיד רבי [[הלל מפאריטש]], שבתחילת דרכו, היה עובר [[עיירה]] אחר עיירה בה [[אדמו"ר הזקן]] היה עובר בדרך נידודיו. אולם בכל עיירה אליה הגיע, אדמו"ר הזקן כבר הקדימו ויצא את העיר. ומשום כך מעולם לא פגשו פנים מול פנים. באחת הפעמים החליט רבי הלל להתחכם והגיע לעיירה מתוכננת, טרם בואו של אדמו"ר הזקן, והתחבא תחת לשולחן שבו היה צפוי לדרוש ב[[חסידות]], תוך שבאמתחתו הכין שאלה חמורה שיבקש לתרץ במסכת ערכין. כאשר אדמו"ר הזקן נכנס, שמע אותו אומר בניגונו הקדוש "האברך שיש לו שאלה במסכת ערכין, שיעריך את עצמו תחילה, ורק אחר כך יבוא וישאל". כששמע זאת רבי הלל התעלף על מקומו תחת השולחן, וקם רק לאחר ש[[אדמו"ר הזקן]] סיים את דרשתו העמוקה בחסידות ואף כבר יצא את העיר{{מקור}}. | אצל אדמו"ר הזקן היה מנהג בתקופה מסויימת שכל מי שרצה להתקרב אליו היה צריך לשאלו שאלה בנגלה{{מקור}}. מסופר אודות החסיד רבי [[הלל מפאריטש]], שבתחילת דרכו, היה עובר [[עיירה]] אחר עיירה בה [[אדמו"ר הזקן]] היה עובר בדרך נידודיו. אולם בכל עיירה אליה הגיע, אדמו"ר הזקן כבר הקדימו ויצא את העיר. ומשום כך מעולם לא פגשו פנים מול פנים. באחת הפעמים החליט רבי הלל להתחכם והגיע לעיירה מתוכננת, טרם בואו של אדמו"ר הזקן, והתחבא תחת לשולחן שבו היה צפוי לדרוש ב[[חסידות]], תוך שבאמתחתו הכין שאלה חמורה שיבקש לתרץ במסכת ערכין. כאשר אדמו"ר הזקן נכנס, שמע אותו אומר בניגונו הקדוש "האברך שיש לו שאלה במסכת ערכין, שיעריך את עצמו תחילה, ורק אחר כך יבוא וישאל". כששמע זאת רבי הלל התעלף על מקומו תחת השולחן, וקם רק לאחר ש[[אדמו"ר הזקן]] סיים את דרשתו העמוקה בחסידות ואף כבר יצא את העיר{{מקור}}. |