3,930
עריכות
מ (החלפת טקסט – " ריח " ב־" ריח ") |
אין תקציר עריכה |
||
(15 גרסאות ביניים של 6 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 12: | שורה 12: | ||
בגמרא הובא [[משל ונמשל|משל]] {{הדגשה|אמר רבי יצחק אמרי דבי רבי אמי: [[משל]] לבת מלך שהריחה ציקי קדירה}}(מאכל זול). {{הדגשה|אם תאמר יש לה גנאי, לא תאמר יש לה צער?}}(אם לא תביא לה מפני שמאכל זה מגונה, הרי היא מצטערת כל זמן שאינה אוכלת). {{הדגשה|התחילו עבדיה להביא בחשאי.}}(כלומר{{הערה|ראה פירוש החתם סופר על אתר.}}, שזהו ביזיון שאנו כביכול אומרים [[קריאת שמע]] כמו בני יעקב, שאמרו זאת כיון שנסתפק אביהם). | בגמרא הובא [[משל ונמשל|משל]] {{הדגשה|אמר רבי יצחק אמרי דבי רבי אמי: [[משל]] לבת מלך שהריחה ציקי קדירה}}(מאכל זול). {{הדגשה|אם תאמר יש לה גנאי, לא תאמר יש לה צער?}}(אם לא תביא לה מפני שמאכל זה מגונה, הרי היא מצטערת כל זמן שאינה אוכלת). {{הדגשה|התחילו עבדיה להביא בחשאי.}}(כלומר{{הערה|ראה פירוש החתם סופר על אתר.}}, שזהו ביזיון שאנו כביכול אומרים [[קריאת שמע]] כמו בני יעקב, שאמרו זאת כיון שנסתפק אביהם). | ||
טעם נוסף שהובא בספרים הוא: שמלאכי השרת אומרים פסוק זה, וכך הוא לשון ה[[אדמו"ר הזקן]] | טעם נוסף שהובא בספרים הוא: שמלאכי השרת אומרים פסוק זה, וכך הוא לשון ה[[אדמו"ר הזקן]] בשולחן ערוך{{הערה|סי' תרי"ט סעיף ט.}}: | ||
{{ציטוט|תוכן=כשעלה משה למרום שמע למלאכי השרת שהיו מקלסין ל[[הקב"ה]] ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד | {{ציטוט|תוכן=כשעלה משה למרום שמע למלאכי השרת שהיו מקלסין ל[[הקב"ה]] ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד | ||
:והורידו לישראל וצוה להם לאומרו בחשאי [[משל]] לאדם שגנב חפץ נאה מתוך פלטרין של מלך ונתנה לאשתו | :והורידו לישראל וצוה להם לאומרו בחשאי [[משל]] לאדם שגנב חפץ נאה מתוך פלטרין של מלך ונתנה לאשתו | ||
שורה 34: | שורה 34: | ||
==תוכנו הפנימי== | ==תוכנו הפנימי== | ||
אמירת '''בשכמל"ו''' (ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד) מורה על כך שבחינת מלכותו | אמירת '''בשכמל"ו''' (ברוך שם כבוד מלכותו לעולם ועד) מורה על כך שבחינת מלכותו יתברך היא זו שמחיה ומהווה את כל העולמות מאין ליש, שיראו העולמות כמציאות נפרדת כביכול לעיני בשר. | ||
כלומר, שגם האדם בליבו יבין שנמשך (ברוך) הארה מהאור אין סוף | כלומר, שגם האדם בליבו יבין שנמשך (ברוך) הארה מהאור [[אין סוף ברוך הוא]] בכדי שיהיה כבוד מלכותו, והארה זו היא באופן של "לעולם ועד", כלומר, למטה עד אין קץ, שיורד עד למדרגות הכי תחתונות ומהוום, וזאת מכיון ש[[אין מלך בלא עם]]. | ||
ענינו של בשכמל"ו הוא "[[ביטול היש]], כלומר, שספירת המלכות שהיא בבחינת מציאות (שהיא כביכול נפרדת, ואין נראה האחדות שבה), בטילה אליו יתברך, וביטלוה הוא יותר מק"ש שהוא ביטולה על ידי עלייתה ב[[ז' תחתונות]] של [[בינה]]. | ענינו של בשכמל"ו הוא "[[ביטול היש]], כלומר, שספירת המלכות שהיא בבחינת מציאות (שהיא כביכול נפרדת, ואין נראה האחדות שבה), בטילה אליו יתברך, וביטלוה הוא יותר מק"ש שהוא ביטולה על ידי עלייתה ב[[ז' תחתונות]] של [[בינה]]. | ||
שורה 45: | שורה 45: | ||
בגמרא נאמר (הובא קודם) [[משל]] מבת מלך שהריחה ציקי קדרה, וזו בושה לאכול וסכנה שלא. ולכן אוכלת בחשאי. | בגמרא נאמר (הובא קודם) [[משל]] מבת מלך שהריחה ציקי קדרה, וזו בושה לאכול וסכנה שלא. ולכן אוכלת בחשאי. | ||
על פי חסידות כך הוא ביאור המשל: | |||
בת מלך, היא מלכות דאצילות, שנקראת "בת" ל"אביה" - [[חכמה]] דאצילות (אבא יסד ברתא). והריחה ציקי קדירה, הכוונה היא, שהריחה את התועלת מהבירורים דבי"ע. | בת מלך, היא [[מלכות דאצילות]], שנקראת "בת" ל"אביה" - [[חכמה]] דאצילות (אבא יסד ברתא). והריחה ציקי קדירה, הכוונה היא, שהריחה את התועלת מהבירורים דבי"ע. | ||
והיינו, שיש ב' סוגים של הנאות: מדבר שהוא טוב. והנאה מדבר שהיה קודם ההיפך ממנו, ואף מנגד לו; וכאשר הופכו ומנצחו, אזי גדולה הנאתו, אך אין זה "עונג עצמי". | והיינו, שיש ב' סוגים של הנאות: מדבר שהוא טוב. והנאה מדבר שהיה קודם ההיפך ממנו, ואף מנגד לו; וכאשר הופכו ומנצחו, אזי גדולה הנאתו, אך אין זה "עונג עצמי". | ||
שורה 60: | שורה 60: | ||
בקריאת שמע אומרים לאחר הפסוק הראשון - שמע ישראל, ברוך שם כמל"ו, אמירה זו הינה בעצם השלמה לפסוק שלפניה: | בקריאת שמע אומרים לאחר הפסוק הראשון - שמע ישראל, ברוך שם כמל"ו, אמירה זו הינה בעצם השלמה לפסוק שלפניה: | ||
באמירת שמע, הרי האדם מגיע למצב שבו אין עולם מולו, אלא כשם שהיה קודם בריאת העולם, כן הוא גם כעת. ומציאות העולם אינה אמיתית. וכמה שיגיע האדם על ידי [[התבוננות]] זו הרי די בה, שיכול להגיע למדרגות הנעלות ביותר של אהבת ה' על ידי זה. | באמירת שמע, הרי האדם מגיע למצב שבו אין עולם מולו, אלא כשם שהיה קודם בריאת העולם, כן הוא גם כעת. ומציאות העולם אינה אמיתית. וכמה שיגיע האדם על ידי [[התבוננות]] זו הרי די בה, שיכול להגיע למדרגות הנעלות ביותר של [[אהבת ה']] על ידי זה. | ||
ואמנם קודם חורבן [[בית המקדש הראשון]] שהיו [[נשמה|נשמות]] ישראל במדרגה גבוהה, יכלו לומר רק שמע ומיד להמשיך לואהבת, אך לאחר החורבן איננו יכולים להגיע למדרגת ההאהבה, אם לא שקודם כל נקבל עלינו עול מלכות שמים באופן של [[יחודא תתאה]], כלומר, שנוגע גם בנו ולא רק במדרגות העליונות, וכך נוכל להתעורר | ואמנם קודם חורבן [[בית המקדש הראשון]] שהיו [[נשמה|נשמות]] ישראל במדרגה גבוהה, יכלו לומר רק שמע ומיד להמשיך לואהבת, אך לאחר החורבן איננו יכולים להגיע למדרגת ההאהבה, אם לא שקודם כל נקבל עלינו עול מלכות שמים באופן של [[יחודא תתאה]], כלומר, שנוגע גם בנו ולא רק במדרגות העליונות, וכך נוכל להתעורר ב[[אהבה]] לה'. | ||
===ההשפעה=== | ===ההשפעה=== | ||
נאמר לעתיד לבוא "ושמתי כדכד שמשותיך", והנה בבשכמל"ו ישנן כ"ד אותיות, ואומרים [[קריאת שמע]] פעמים בכל יום, וזאת אומרת - פעמיים כ"ד, שהן כד כד. ועל ידי זה נעשית בחינת [[אשת חיל עטרת בעלה]]. | נאמר לעתיד לבוא "ושמתי כדכד שמשותיך", והנה בבשכמל"ו ישנן כ"ד [[אותיות]], ואומרים [[קריאת שמע]] פעמים בכל יום, וזאת אומרת - פעמיים כ"ד, שהן כד כד. ועל ידי זה נעשית בחינת [[אשת חיל עטרת בעלה]]. | ||
כלומר, שהאשת חיל, שהיא בחינת המלכות, היא ממשיכה את "עטרת בעלה", כלומר, את בחינת הכתר לז"א שהוא "שמע" בעצמו, והיא ממשיכה מבחינה יותר גבוה. | כלומר, שהאשת חיל, שהיא בחינת המלכות, היא ממשיכה את "עטרת בעלה", כלומר, את בחינת הכתר לז"א שהוא "שמע" בעצמו, והיא ממשיכה מבחינה יותר גבוה. | ||
ועיקר בחינת המשכת של כבוד ה'' שהוא מדרגת הרצון של אנא אמלוך ב[[עצמות ומהות|עצמות]] אין סוף, הוא באמרו בשכמל"ו. | |||
והמשכה זו נעשית דוקא על ידי יעקב, מכיון שנאמר "יעקב חבל נחלתו", שהוא (יעקב) חלק ה' ממש, כמאמר חז"ל "ישראל עלה במחשבה" סתם. ו[[מחשבה]] זו היא ה[[מחשבה]] הכללית כשהיה הוא ושמו בלבד בעולם לפני הצמצום, שצמצם את עצמו בכדי שיהיה לו רצון ו[[מחשבה]] בגילוי ש"אנא אמלוך" כנ"ל. ולכן ביכולתם (של ישראל) להמשיך משם להיות גילוי ההעלם, כלומר, שתתגלה בחינת מלכותו למטה. | והמשכה זו נעשית דוקא על ידי יעקב, מכיון שנאמר "יעקב חבל נחלתו", שהוא (יעקב) חלק ה' ממש, כמאמר חז"ל "ישראל עלה במחשבה" סתם. ו[[מחשבה]] זו היא ה[[מחשבה]] הכללית כשהיה הוא ושמו בלבד בעולם לפני הצמצום, שצמצם את עצמו בכדי שיהיה לו רצון ו[[מחשבה]] בגילוי ש"אנא אמלוך" כנ"ל. ולכן ביכולתם (של ישראל) להמשיך משם להיות גילוי ההעלם, כלומר, שתתגלה בחינת מלכותו למטה. וזהו שאיתא שמע ישראל ה' אלקינו ישראל דוקא, מטעם זה. ומטעם זה דוקא יעקב אמר בשכמל"ו, ולא משה: | ||
כיון שכמו שכתוב בזהר "משה מלגיו יעקב מלבר" (משה מבפנים ויעקב מבחוץ). שמשה הוא כנגד בחינת הדעת; ויעקב הוא כנגד בחינת התפארת. ומשם דוקא (מבחינת התפארת) שייך לעורר את המלוכה, אך לא מבחינת [[ספירת הדעת|הדעת]] שהיא דרגת משה רבינו. | כיון שכמו שכתוב בזהר "משה מלגיו יעקב מלבר" (משה מבפנים ויעקב מבחוץ). שמשה הוא כנגד בחינת הדעת; ויעקב הוא כנגד בחינת התפארת. ומשם דוקא (מבחינת התפארת) שייך לעורר את המלוכה, אך לא מבחינת [[ספירת הדעת|הדעת]] שהיא דרגת משה רבינו. | ||
== | ==ראו גם== | ||
*[[כבוד ה']] | *[[כבוד ה']] | ||
*[[פרשת שמע ישראל]] | *[[פרשת שמע ישראל]] |
עריכות