שניאור זלמן דוכמן
החסיד רבי שניאור זלמן הלוי דוכמן, היה חסיד מתקופת אדמו"ר הריי"צ שהיה מקורב אליו ביותר, והאריך ימים עד לנשיאותו של הרבי.
![](/images/thumb/f/fe/%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%94%D7%9C%D7%95%D7%99_%D7%93%D7%95%D7%9B%D7%9E%D7%9F.jpg/250px-%D7%96%D7%9C%D7%9E%D7%9F_%D7%94%D7%9C%D7%95%D7%99_%D7%93%D7%95%D7%9B%D7%9E%D7%9F.jpg)
תולדות חייו
נולד בהומיל היה מחשובי החסידים, ומקורב ביותר לאדמו"ר הריי"צ.
פעילות ציבורית
הרב דוכמן קיבל הוראות מהרבי לנסוע לקהילות מבודדות בארצות הברית בכדי לעורר את התושבים לקיום התורה והמצוות, שם סיפר ר' זלמן מסיפוריו שפעלו רושם רב על השומעים.
את סיפוריו כתב בספרו "לשמע אוזן", שנדפס בשנת תשכ"ג ובו סיפורי חסידים ששמע מחסידים בדורות עברו.
אדמו"ר הריי"צ החשיב מאוד את סיפוריו, ובמכתב כותב לו הרבי בשם חותנו אדמו"ר הריי"צ: בבקשה לשלוח לו מהנדפס על ידו כו' לזכות בזה את הרבים.
בסיום המכתב כותב הרבי: כבודו חותם את עצמו, נכד הרמ"י מהאמעל. ולכן מטובו לשלוח מזכרונותיו מה שיודע על דבר זקנו וגם אחי זקנו, כי זה מכבר רצון כ"ק מו"ח הרבי לקבץ הידיעות על דבר זקני החסידים, ובטח במשך הזמן יהיה בזה גם כן זכות הרבים.[1]
בזמן מאסר אדמו"ר הריי"צ, נתן לו הרבי לשמור חלק מכתבי היד.[2]
לקריאה נוספת
- יוסף אשכנזי, אוצר החסידים - אישיותם ומשנתם החסידית של משפיעי חב"ד בניו-יורק, בהוצאת חזק, תשע"ג
הערות שוליים
- ↑ אגרות קודש.
- ↑ ראה שם הערות "כמדומה".