דירה בתחתונים
דירה בתחתונים הוא מושג שנטבע ע"י אדמו"ר הזקן בספר התניא, כביטוי לרצונו של הקב"ה ל'דירה בתחתונים' - רצון שלשמו נברא העולם.
בעולם הזה התחתון שנקרא עולם העשיה לא מורגש הקב"ה בפועל לכאורה, ונראה העולם כאילו הוא מתנהל מעצמו ללא סיבה ומסובב.
לכן נראה כאילו הקב"ה 'אורח' בעולם הזה, ואינו שורר בו כבביתו.
ע"י המצוות שנתן הקב"ה לעם-ישראל הם מורידים ומשפיעים בתוך גדרי העולם הזה אלקות, עד ביאת משיח - אז יורגש במוחש אלקות בעולם, ויבוא לידי ביטוי מושלם לעיני כל בשר גשמי שעולם הזה גם-כן הוא דירה ומכון שבתו של הקב"ה.
ומדוע רצה הקב"ה דירה כאן בתחתונים?
לכך אין סיבה - "נתאווה" - "נתאווה הקדוש ברוך הוא להיות לו דירה בתחתונים".
דירה בתחתונים בדור השביעי
במאמרו הראשון: "באתי לגני" - מבאר הרבי כי תפקיד דורנו - דור השביעי, הוא לעשות דירה בתחתונים ועל ידי כך להביא את המשיח.
על מרכזיות העניין ניתן ללמוד מהעובדה שהרבי קבע ציטוט מהתניא על דירה בתחתונים - כחלק משנים עשר הפסוקים אותם אומרים ילדי ישראל בכל הזדמנות.
דירה נאה בתחתונים - שליחות הנשים
בנוסף על השליחות של כל יהודי לעשות דירה לבורא בתחתונים, יש לנשי ובנות ישראל שליחות מיוחדת לעשות "דירה נאה" עם "כלים נאים".
בדירה רגילה, עיקר נוי ויופי הדירה - בגשמיות וברוחניות - תלוי באשה, כידוע שהעניין של נאה (והכח לעשות נאה) קיים במיוחד באשה. הדבר משתלשל מרוחניות, שבעבודה לעשות לבורא דירה בתחתונים, חלק עיקרי מהעבודה - עשיית דירה שתהיה "דירה נאה" עם "כלים נאים" תלוי בנשי ובנות ישראל[1].
לקריאה נוספת
הערות שוליים
- ↑ שיחת שבת פרשת יתרו כ' שבט, וליל ויום ב' פרשת משפטים, כ"ב שבט
- torah4blind.org