יוסי בן יועזר: הבדלים בין גרסאות בדף
מ (החלפת טקסט – " " ב־" ") |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 8: | שורה 8: | ||
תלמידו רבי [[יהושע בן פרחיה]] ממשיך במאמרו במסכת אבות ומורה, [[עשה לך רב]], למרות שאתה עושה את ביתך בית וועד לחכמים, אל לך לחשוב שבכך יצאת ידי חובתך וירגיש זחיחות הדעת, אלא עליו להיות בתנועה של ביטול לחכמים, ומכיון שזו היא אחד ממ"ח הדברים שהתורה נקנית בהם, עליו גם לדאוג ל"וקנה לך חבר" שהיא גם אחד מהדברים שהתורה נקנית בהם, והוי דן אל כל האדם לכף זכות, גם כאשר רואה חכמים כאלו שהם בגדר חבר, לא יזלזל בהם וידון לכף זכות, ולא יחשוב שהם "עצלנים" בכך שלא נהיו בבחינת "רב". | תלמידו רבי [[יהושע בן פרחיה]] ממשיך במאמרו במסכת אבות ומורה, [[עשה לך רב]], למרות שאתה עושה את ביתך בית וועד לחכמים, אל לך לחשוב שבכך יצאת ידי חובתך וירגיש זחיחות הדעת, אלא עליו להיות בתנועה של ביטול לחכמים, ומכיון שזו היא אחד ממ"ח הדברים שהתורה נקנית בהם, עליו גם לדאוג ל"וקנה לך חבר" שהיא גם אחד מהדברים שהתורה נקנית בהם, והוי דן אל כל האדם לכף זכות, גם כאשר רואה חכמים כאלו שהם בגדר חבר, לא יזלזל בהם וידון לכף זכות, ולא יחשוב שהם "עצלנים" בכך שלא נהיו בבחינת "רב". | ||
{{הערות שוליים}} | {{הערות שוליים}} | ||
[[קטגוריה: | [[קטגוריה:הזוגות]] |
גרסה מ־19:11, 20 ביולי 2020
יוסי בן יועזר היה הנשיא בדורו, ותלמידו היה יהושע בן פרחיה שגם כן היה נשיא[1].
עמיתו היה האב בית דין יוסי בן יוחנן, ובזמנם החלה המחלוקת הראשונה בין חכמי ישראל, והיא - אם לסמוך או לא[2]. בניגוד לשאר המחלוקות שנפטרו על ידי עמידה למניין והצבעה, מחלוקת זו לא נפטרה ולא עמדה למניין, וכך היא התגברה, עד שבימי שמאי והלל נעצו חרב בבית המקדש ואסרו להכנס ולצאת מבית המדרש עד שיערכו מניין, ועת זו היתה קשה ביותר לעם ישראל[3].
אמרותיו
![](/images/thumb/2/26/%D7%A2%D7%A9%D7%94_%D7%9C%D7%9A_%D7%A8%D7%91.jpg/250px-%D7%A2%D7%A9%D7%94_%D7%9C%D7%9A_%D7%A8%D7%91.jpg)
יהי ביתך בית וועד לחכמים[4]. הסבר הרבי[5] הוא, שכדי ליישר וליישב את המחלוקת בין חכמי ישראל, בתור נשיא כחלק מדאגתו לכלל ישראל ולהרבות השלום ביניהם, הוא אומר שכל בית של יהודי יהיה בית וועד לחמכים, ועל ידי שיתוועדו יחד ירבה השלום ביניהם ויתיישבו ההדורים.
תלמידו רבי יהושע בן פרחיה ממשיך במאמרו במסכת אבות ומורה, עשה לך רב, למרות שאתה עושה את ביתך בית וועד לחכמים, אל לך לחשוב שבכך יצאת ידי חובתך וירגיש זחיחות הדעת, אלא עליו להיות בתנועה של ביטול לחכמים, ומכיון שזו היא אחד ממ"ח הדברים שהתורה נקנית בהם, עליו גם לדאוג ל"וקנה לך חבר" שהיא גם אחד מהדברים שהתורה נקנית בהם, והוי דן אל כל האדם לכף זכות, גם כאשר רואה חכמים כאלו שהם בגדר חבר, לא יזלזל בהם וידון לכף זכות, ולא יחשוב שהם "עצלנים" בכך שלא נהיו בבחינת "רב".