דובער בוימגרטן: הבדלים בין גרסאות בדף
מ (החלפת טקסט – "אדמו"ר הריי"צ " ב־"אדמו"ר הריי"צ ") |
|||
שורה 3: | שורה 3: | ||
==תולדות חיים== | ==תולדות חיים== | ||
נולד באמריקה ב[[כ"ה מנחם אב]] [[תרפ"ב]], והיה מראשוני התמימים עימם ייסד אדמו"ר הריי"צ את ישיבת [[תומכי תמימים המרכזית]] ב-[[770]] בהגיעו לאמריקה בשנת [[ת"ש]]. | נולד באמריקה ב[[כ"ה מנחם אב]] [[תרפ"ב]], והיה מראשוני התמימים עימם ייסד [[אדמו"ר הריי"צ]] את ישיבת [[תומכי תמימים המרכזית]] ב-[[770]] בהגיעו לאמריקה בשנת [[ת"ש]]. | ||
לאחר [[השואה]], רבים מחסידי חב"ד שהו במחנות עקורים בגרמניה. אדמו"ר הריי"צ רצה לשלוח להם מתנה לפסח מ[[ארצות הברית]] יין לארבע כוסות, ור' בערל שהיה גר אז ב[[קראון הייטס]] התעסק בייצור [[יין]] - הורה לו הרבי לסדר רשימה של מספר הנפשות הזקוקים לד' כוסות ולשלוח להם יין, ושיעורו יהיה לפי דעת הרב [[חיים נאה]]. | לאחר [[השואה]], רבים מחסידי חב"ד שהו במחנות עקורים בגרמניה. אדמו"ר הריי"צ רצה לשלוח להם מתנה לפסח מ[[ארצות הברית]] יין לארבע כוסות, ור' בערל שהיה גר אז ב[[קראון הייטס]] התעסק בייצור [[יין]] - הורה לו הרבי לסדר רשימה של מספר הנפשות הזקוקים לד' כוסות ולשלוח להם יין, ושיעורו יהיה לפי דעת הרב [[חיים נאה]]. |
גרסה מ־08:57, 17 באוגוסט 2016
![](/images/thumb/7/7b/%D7%A1%D7%A4%D7%A8_%D7%AA%D7%95%D7%9C%D7%93%D7%95%D7%AA.jpg/250px-%D7%A1%D7%A4%D7%A8_%D7%AA%D7%95%D7%9C%D7%93%D7%95%D7%AA.jpg)
הרב דובער בוימגרטן (כ"ה מנחם אב תרפ"ב-ט"ז אדר ראשון תשל"ח, מכונה גם בשם: בער'ל) מצאצאי אדמו"ר הזקן, ושליח הרבי לבאונוס איירס שבאנגרטינה.
תולדות חיים
נולד באמריקה בכ"ה מנחם אב תרפ"ב, והיה מראשוני התמימים עימם ייסד אדמו"ר הריי"צ את ישיבת תומכי תמימים המרכזית ב-770 בהגיעו לאמריקה בשנת ת"ש.
לאחר השואה, רבים מחסידי חב"ד שהו במחנות עקורים בגרמניה. אדמו"ר הריי"צ רצה לשלוח להם מתנה לפסח מארצות הברית יין לארבע כוסות, ור' בערל שהיה גר אז בקראון הייטס התעסק בייצור יין - הורה לו הרבי לסדר רשימה של מספר הנפשות הזקוקים לד' כוסות ולשלוח להם יין, ושיעורו יהיה לפי דעת הרב חיים נאה.
ביום השני של חג השבועות תש"ד מינה אותו אדמו"ר הריי"צ לשמש בהרכב של שלושה תמימים (יחד עם ר' מאיר גרינברג ור' מענדל פלדמן) שישמשו כעין 'בית דין' וידאגו למצבם של ישיבות תומכי תמימים ואחי תמימים ברחבי ארצות הברית[1]. בהמשך ללימודיו בישיבה, מינהו אדמו"ר הריי"צ כאחראי על מחלקת 'אחי תמימים' בסניף הישיבה שבברוקלין.
עם עלותו של הרבי לכס הנשיאות, החל הרבי לדרוש מהצעירים לעסוק בהפצת היהדות חוצה לקהלים שאינם שומרי תורה ומצוות, והרב ביומגארטן נעמד בראש העוסקים בכך, ומאוחר יותר בשנת תשט"ו נמנה על מקימי צעירי אגודת חב"ד המרכזית ועל ראשי פעיליה.
בשנת תשט"ז החל לשלוח אותו הרבי למדינות שונות באירופה ובדרום אמריקה, ובשנת תשי"ח נשלח על ידי הרבי לשליחות קבועה בבואנוס איירס שבארגנטינה, והיה לשליח הראשון במקום. באותם שנים הייתה ממוקמת בבואנוס איירס הקהילה היהודית הגדולה ביותר בדרום אמריקה ושם החלה הפעילות החב"דית הראשונה בדרום אמריקה. כאשר הגיע למדינת ארגנטינה, הוא קיבל שורה של הוראות מיוחדות, ביניהם להוציא לאור בשפת המדינה, ספרדית, את קונטרס ומעין של אדמו"ר הרש"ב.
הוא היה מיוזמי ה'פגישות' עם סטודנטים באוניברסיטאות וכדומה, ופעל רבות גם במילאנו שבאיטליה.
מכתביו
לאורך כל שנות חייו כתב מכתבים רבים לידידיו, וחלקם הפכו לנכסי צאן ברזל בתיעוד ההיסטוריה של חסידות חב"ד. לאחר הסתלקותו של אדמו"ר הריי"צ ביקש הרבי לקבל את מכתביו לידידו החסיד הרב צבי שוסטרמן, והרבי שמר אותם לאורך כל שנות הנשיאות במגירות שולחן משרדו הפרטי.
במכתב אישי שכתב בחורף תשל"ב הוא מעיד על עצמו בין הדברים: "לימדתי בתור ראש ישיבה בישיבת חפץ-חיים, חמש שנים בהצלחה גדולה הן על אתר שנשתנה מצב התלמידים לגמרי לטוב מהקצה אל הקצה והן בשילוח תלמידים לישיבות. הצלחתי לשלוח כל"ה [35] תלמידים לארץ הקודש ולצפון אמעריקה וגם אחדים מהם שלא יכולתי לשכנעם לנסוע לתומכי תמימים נסעו לקול תורה, סלבודקה, פונוביץ' והדומה. וגם כאן נודעו תלמידיי בידיעותיהם בתורה וביראת שמים וכו'".
פטירתו
פעולותיו בארגנטינה נמשכו עד לפטירתו בט"ז אדר ראשון תשל"ח.
על מצבתו נרשם: "עוסק בצורכי ציבור ורב פעלים ורבים השיב מעון הרביץ תורה ברבים ועסק במסירות נפש בהפצת היהדות והמעינות, שליח הרבי במדינת ארגנטינא".
משפחתו
- בנו, הרב פנחס שלמה בוימגרטן, משפיע קהילת חב"ד בבואנוס איירס.
לקריאה נוספת
- יוסף אשכנזי, אוצר החסידים - אישיותם ומשנתם החסידית של משפיעי חב"ד ברחבי תבל, בהוצאת חזק, תשע"ד
קישורים חיצונים
- ↑ בהתוועדות חג השבועות תשי"ד הזכיר הרבי את בית דין זה ופעולותיו, וציין לשבח את הרב בוימגארטן שהיה זה שפעל בצורה טובה ביותר דווקא משום שהניח את שכלו על הצד.