שניאור זלמן משה סקובלו: הבדלים בין גרסאות בדף
מ (החלפת טקסט – " " ב־" ") |
מ (החלפת טקסט – "קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר שליט"א" ב־"קטגוריה:חסידים בתקופת אדמו"ר שליט"א") |
||
שורה 39: | שורה 39: | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הרש"ב]] | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הרש"ב]] | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הריי"צ]] | [[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הריי"צ]] | ||
[[קטגוריה:חסידים | [[קטגוריה:חסידים בתקופת אדמו"ר שליט"א]] | ||
[[קטגוריה:אישים בחרקוב]] | [[קטגוריה:אישים בחרקוב]] | ||
[[קטגוריה:אישים ברוסיה]] | [[קטגוריה:אישים ברוסיה]] | ||
[[קטגוריה:אישים בלוד]] | [[קטגוריה:אישים בלוד]] |
גרסה מ־20:31, 1 באוקטובר 2020
![](/images/thumb/0/05/Skablo2.jpg/200px-Skablo2.jpg)
![](/images/thumb/7/75/Skablo3.jpg/200px-Skablo3.jpg)
![](/images/thumb/8/8b/Skablo.jpg/200px-Skablo.jpg)
הרב שניאור זלמן משה סקובלו (נכתב גם סקאבלא, ג' סיון תרנ"ב-ח' סיון תשל"ד) היה מתלמידי ישיבת תומכי תמימים בליובאוויטש בחצר אדמו"ר הרש"ב וממקושרי רבותינו נשיאינו.
תולדות חייו
נולד בעיירה החסידים הורודושיץ בג' סיון תרנ"ב לאמו מרת גיטל לאה, ולאביו ר' יצחק סקובלו[1], בנו של ר' אברהם ואחיינו של המלמד של אדמו"ר הריי"צ בצעירותו המחנך החסידי ר' ניסן סקובלו.
כבר מגיל צעיר שקד על לימודיו, ובהיותו בגיל 11 לקראת סוף שנת תרס"ג נכנס ללמוד בסניף ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש שהיה בהורודושיץ תחת הנהגתו של הרב שלמה זלמן הבלין, וכעבור שנתיים נכנס ללמוד בישיבת תומכי תמימים בליובאוויטש, בחצרו של אדמו"ר הרש"ב.
בתקופת לימודיו בישיבה גידל פאות ארוכות, ואדמו"ר הריי"צ ששימש באותה שעה כמנהל-פועל ביקש ממנו לקצר את הפאות, אך הוא סירב, וכעבור זמן ביקש ממנו אדמו"ר הריי"צ מחילה על שהפציר בו על כך[2].
זכה ללמוד בליובאוויטש שנים ארוכות, למעלה מעשר שנים, ובהיותו מהבחורים המבוגרים למד חסידות עם התלמידים הצעירים והדריך אותם. כמו כן ניהל במשך תקופה את קופת בחורים שהופקדה על הסיוע הגשמי לתלמידי הישיבה, ובנוסף, עסק בהדפסת והפצת 'המשך תער"ב'.
בעקבות מלחמת העולם הראשונה נסגרה הישיבה בליובאוויטש והוא עבר ללמוד בסניף הישיבה בחרסון, ובסביבות שנת תרפ"א נישא בחרקוב עם רעייתו מרת צביה פריידא.
בחודש חשון תרפ"ג נולד בנו הבכור, והוא זכה שהרבי ישתתף בשמחת הברית.
בשנת תרפ"ו העביר את משפחתו בסמיכות להוריו בהורודושיץ, בעוד הוא בעצמו הסתובב ברחבי רוסיה ועסק בהפצת יהדות במסגרת תפארת בחורים, וכן בענינים נוספים בעסקנות הכלל כגון יצירת טליתות מהודרות עבור אנ"ש ועוד.
בשנים שלאחר מכן התגורר עם משפחתו ברודניא, ועם פרוץ מלחמת העולם השניה גוייס לצבא האדום ועסק בביצור ומיגון קווי החזית מול האויב הנאצי, ועלאף התנאים הקשים - מסר את נפשו שלא להתגעל במאכלות אסורות.
עם סיום המלחמה חזרו בני המשפחה להתגורר בחרקוב, גם התגוררו עד שזכו לקבל את אישורי העלייה לארץ הקודש בשנת תשכ"ט. כאשר הגיעו לארץ, קבע את מגוריו בשיכון חב"ד בלוד.
נפטר בשיבה טובה בח' סיון תשל"ד ונטמן בחלקת חב"ד בבית העלמין הר הזיתים בירושלים.
משפחתו
- אחיו, ר' יונה (יוסף) סקובלו - מחשובי התלמידים ומתושבי העיירה ליובאוויטש שנהרג על קידוש ה' בשואה
- גיסו, הרב שמואל כצמן - היה נשוי לאחותו מרת חיה שרה
- בנו, ר' אברהם סקובלו
קישורים חיצוניים
- א ליובאוויטשער תמים, תולדות חייו בתוך תשורה מנישואי צאצאיו, בעריכת נינו הרב מנחם מענדל ברונפמן
שגיאות פרמטריות בתבנית:הערות שוליים
פרמטרים ריקים [ 1 ] לא מופיעים בהגדרת התבנית ==הערות שוליים==
- ↑ נפטר בכ"ד אדר ראשון ת"ש.
- ↑ בסופו של דבר קיצץ את הפאות בעת שירותו הצבאי, במטרה להציל את הזקן לכל הפחות.