לודז': הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה |
||
שורה 4: | שורה 4: | ||
==חסידי חב"ד בלודז'== | ==חסידי חב"ד בלודז'== | ||
קהילת חב"ד ב'''לודז'''', מנתה עשרות משפחות בלבד. מרכז הקהילה היה ב'שטיבל' שנקרא 'בית החסידים ליובאוויטש'. השטיבל שכן ברחוב צעגעלניאנא 25 ובו התפללו ולמדו שיעורים בנגלה וחסידות. | קהילת חב"ד ב'''לודז'''', מנתה עשרות משפחות בלבד. מרכז הקהילה היה ב'שטיבל' שנקרא 'בית החסידים ליובאוויטש'. השטיבל שכן ברחוב צעגעלניאנא 25 ובו התפללו ולמדו שיעורים בנגלה וחסידות. | ||
ראשי קהילת ליובאוויטש בעיר ייסדו | |||
== ישיבת תומכי תמימים לודז'== | |||
ראשי קהילת ליובאוויטש בעיר ייסדו בי"ז אלול [[תרפ"ט]] ישיבת [[תומכי תמימים לודז'|'תומכי תמימים']]. בשנים הראשונות (אלול תרפ"ט - טבת תרצ"ב) שכנה הישיבה ברחוב פאלודניאווא 25, ובשבט תרצ"ב עברו לבנין חדש ברחוב פאמארסקא 41 א שנרכש בתרומתו של ה"ר אלחנן שטיינשניידר. יו"ר הישיבה היה הרה"ג ר' שניאור זלמן שניאורסאהן, ובניו עזרו לו בניהול הישיבה. בנו הרה"ח ר' דובער יצחק היה המנהל, וסייעו לו הבנים האחרים ר' יהושע יעקב ור' לייבל. בצוות הישיבה בתקופה הראשונה היה ראש ישיבה מחסידי קוצק, המשפיע היה הרה"ח ברוך פרידמן, והמשגיח ר' טובי' בוקצין. | |||
בתחילת שנת תרצ"ב שלח הרבי הריי"צ את הרה"ג יצחק ארי' מאנדעלבוים להיות ראש ישיבה ולומר שיעורים בדא"ח. | |||
בשנת תרצ"ד היו בישיבה שלש כתות ("מחלקות"). ראש הישיבה היה הרה"ג מנחם מענדל רוזנמוטער הי"ד (חתנו של ר' דובער משה שמוטקין). והר"מ השני בישיבה היה הרב נח יצחק מורדקובסקי. בכתה השלישית היה הר"מ הרב חיים דוד גלזמן. המשפיע היה הרב דובער יצחק שניאורסאהן. במשך הזמן גם היה המשגיח ומסר שיעורים הרב קלמן מינקאווסקי חתנו של הרש"ז שניאורסאהן. | |||
בשנים תרצ"ח-תרצ"ט ניהל את הישיבה הרה"ח ר' משה אליהו גערליצקי. | |||
הרבי הריי"צ עסק בפיתוח הישיבה, הביא ראשי ישיבה ומשפיעים, קיבל דו"חות ממצב התלמידים ואף העניק תמיכה חודשית להחזקתה. הישיבה התפתחה ושגשגה ובמשך כעשר שנות קיומה למדו בה מאות תמימים. | |||
בשואה נהרגו מרבית בני הקהילה. | בשואה נהרגו מרבית בני הקהילה. | ||
==ביקור הריי"צ== | ==ביקור הריי"צ== | ||
בשנת [[תרצ"א]] זכו יהודי העיר, ובראשם חסידי חב"ד, לביקור הרבי הריי"צ. | בשנת [[תרצ"א]] זכו יהודי העיר, ובראשם חסידי חב"ד, לביקור הרבי הריי"צ. | ||
==מקורות== | |||
* הרב שלום בער לוין, תולדות חב"ד בפולין, פרק מא עמ' רכד. | |||
* ספר התמימים ח"א עמ' ערב. | |||
[[קטגוריה:קהילות חב"ד באירופה]] | [[קטגוריה:קהילות חב"ד באירופה]] | ||
[[קטגוריה:קהילות חב"ד שנכחדו]] | [[קטגוריה:קהילות חב"ד שנכחדו]] | ||
[[קטגוריה:עיירות חסידיות]] | [[קטגוריה:עיירות חסידיות]] |
גרסה מ־19:52, 27 בנובמבר 2015
![](/images/thumb/a/af/%D7%92%D7%98%D7%95_%D7%9C%D7%95%D7%93%D7%96.jpg/250px-%D7%92%D7%98%D7%95_%D7%9C%D7%95%D7%93%D7%96.jpg)
לודז' היא העיר השלישית בגודלה בפולין, ממוקמת במרכז המדינה. בשנים שבין מלחמת העולם הראשונה לשניה, מנתה הקהילה היהודית בלודז' כרבע מליון נפשות וזכתה לתואר הקהילה היהודית השניה בגודלה בפולין. בעיר היו קהילות גדולת של חסידות גור, חסידות אלכסנדר וקהילה של חסידי חב"ד. במהלך השואה הוקם בלודז' הגטו הראשון, שגם היה האחרון שחוסל.
חסידי חב"ד בלודז'
קהילת חב"ד בלודז', מנתה עשרות משפחות בלבד. מרכז הקהילה היה ב'שטיבל' שנקרא 'בית החסידים ליובאוויטש'. השטיבל שכן ברחוב צעגעלניאנא 25 ובו התפללו ולמדו שיעורים בנגלה וחסידות.
ישיבת תומכי תמימים לודז'
ראשי קהילת ליובאוויטש בעיר ייסדו בי"ז אלול תרפ"ט ישיבת 'תומכי תמימים'. בשנים הראשונות (אלול תרפ"ט - טבת תרצ"ב) שכנה הישיבה ברחוב פאלודניאווא 25, ובשבט תרצ"ב עברו לבנין חדש ברחוב פאמארסקא 41 א שנרכש בתרומתו של ה"ר אלחנן שטיינשניידר. יו"ר הישיבה היה הרה"ג ר' שניאור זלמן שניאורסאהן, ובניו עזרו לו בניהול הישיבה. בנו הרה"ח ר' דובער יצחק היה המנהל, וסייעו לו הבנים האחרים ר' יהושע יעקב ור' לייבל. בצוות הישיבה בתקופה הראשונה היה ראש ישיבה מחסידי קוצק, המשפיע היה הרה"ח ברוך פרידמן, והמשגיח ר' טובי' בוקצין.
בתחילת שנת תרצ"ב שלח הרבי הריי"צ את הרה"ג יצחק ארי' מאנדעלבוים להיות ראש ישיבה ולומר שיעורים בדא"ח.
בשנת תרצ"ד היו בישיבה שלש כתות ("מחלקות"). ראש הישיבה היה הרה"ג מנחם מענדל רוזנמוטער הי"ד (חתנו של ר' דובער משה שמוטקין). והר"מ השני בישיבה היה הרב נח יצחק מורדקובסקי. בכתה השלישית היה הר"מ הרב חיים דוד גלזמן. המשפיע היה הרב דובער יצחק שניאורסאהן. במשך הזמן גם היה המשגיח ומסר שיעורים הרב קלמן מינקאווסקי חתנו של הרש"ז שניאורסאהן.
בשנים תרצ"ח-תרצ"ט ניהל את הישיבה הרה"ח ר' משה אליהו גערליצקי.
הרבי הריי"צ עסק בפיתוח הישיבה, הביא ראשי ישיבה ומשפיעים, קיבל דו"חות ממצב התלמידים ואף העניק תמיכה חודשית להחזקתה. הישיבה התפתחה ושגשגה ובמשך כעשר שנות קיומה למדו בה מאות תמימים.
בשואה נהרגו מרבית בני הקהילה.
ביקור הריי"צ
בשנת תרצ"א זכו יהודי העיר, ובראשם חסידי חב"ד, לביקור הרבי הריי"צ.
מקורות
- הרב שלום בער לוין, תולדות חב"ד בפולין, פרק מא עמ' רכד.
- ספר התמימים ח"א עמ' ערב.