צבי הירש (בן הבעל שם טוב): הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה |
||
(22 גרסאות ביניים של 15 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
רבי צבי היה בנו של [[הבעל שם טוב]]. | רבי '''צבי הירש''' היה בנו של [[הבעל שם טוב]], ו[[אדמו"ר]] במעז'יבוז' ולאחר מכן בפינסק. | ||
מיד בתום ה'שבעה' על הבעל שם טוב, מינו תלמידי הבעל | מיד בתום ה'שבעה' על הבעל שם טוב, מינו [[:קטגוריה:תלמידי הבעל שם טוב|תלמידי הבעל שם טוב]], '[[חבריא קדישא]]' עליהם לנשיא ומנהיג את רבי צבי, שהסכים לשאת על שכמו את נזר הנשיאות. | ||
שתקן ומופנם היה רבי צבי. הוא לא הנהיג את העדה בדברי תורה ובקבלת קהל, כי אם בינו לבין עצמו. מרובה הייתה שתיקתו על דיבוריו. | שתקן ומופנם היה רבי צבי. הוא לא הנהיג את העדה בדברי תורה ובקבלת קהל, כי אם בינו לבין עצמו. מרובה הייתה שתיקתו על דיבוריו. | ||
אותה שנת הסתלקות | אותה שנת [[הסתלקות]] הייתה שנה קשה מנשוא. אמנם צדיק מופלג היה רבי צבי, אולם לא היו לו את הכוחות ותעצומות הנפש, להניף בגאון את נס המערכה מול מתנגדי החסידות. | ||
שנה תמימה חלפה, וב[[חג השבועות]] [[תקכ"א]], ישבו תלמידי ה'חבריא קדישא' בסעודת חג, כאשר בראש השולחן יושב רבי צבי, והוא לבוש | ==העברת נזר הנשיאות ל[[מגיד]]== | ||
שנה תמימה חלפה, וב[[חג השבועות]] [[תקכ"א]], ישבו תלמידי ה'[[חבריא קדישא]]' בסעודת חג, כאשר בראש השולחן יושב רבי צבי, והוא לבוש ב[[בגד]]י הרבנות של אביו. | |||
לפתע קם ממקומו רבי צבי, המנהיג ואמר: | לפתע קם ממקומו רבי צבי, המנהיג ואמר: | ||
{{ציטוט|מרכאות=כן| | |||
|תוכן= היום בא אלי אבי הקדוש, והודיע לי כי הפמליה של מעלה עם משמשיה שהיו רגילים להיות אצלו, עברו לתלמיד הקדוש, מרנא ורבנא [[המגיד ממזריטש|רבי בער'ניו בן רבי אברהם]]. על כן - אמר לי אבא - תמסור לו את הנשיאות במעמד כל ה'חבריא קדישא', והוא ישב על מקומי בראש השולחן וינהיג בתבונה את עדת החסידות{{הערה|נדפס ב"[[תורה אור]]" פרשת יתרו}}.}} | |||
מבלי אומר פשט את בגדו העליון, עטפו, ובירכו בברכת "מזל טוב". בו ברגע נשתלהבו פניו של רבי דב בער, ובדחילו התיישב על כסא המנהיג - ראש ונשיא חדש לעדת החסידות. | מבלי אומר פשט את בגדו העליון, עטפו, ובירכו בברכת "מזל טוב". בו ברגע נשתלהבו פניו של רבי דב בער, ובדחילו התיישב על כסא המנהיג - ראש ונשיא חדש לעדת החסידות. המגיד עבר לראש השולחן והדרוש הראשון שמסר היה "מראיהם ומעשיהם"{{הערה|מבוא בהתמים עמ' 140.}}. | ||
[[קטגוריה: | מיד לאחר מכן עבר ל[[עיירה]] [[פינסק]] שם הנהיג חצר [[חסיד]]ית משלו, ובה הסתופפו מאות חסידים. | ||
נפטר ביום [[ז' טבת]] [[תק"מ]], ומנוחתו כבוד בפינסק. | |||
==ילדיו== | |||
* בנו הרב [[אהרון מטיטוב]]. | |||
* בנו הרב דוב בער מלאנוב - מחותן ר' [[זושא מאניפולי]]. | |||
* בנו הרב ישראל מפאבלאוויטש. | |||
* חתנו הרב משה זאב | |||
* חתנו הרב יעקב מאניפולי | |||
* חתנו הרב יעקב מנליס מקרלין | |||
{{ערך חסר}} | |||
{{הערות שוליים}} | |||
[[קטגוריה:משפחת הבעל שם טוב]] | |||
[[קטגוריה:רבנים]] |
גרסה אחרונה מ־09:20, 20 ביוני 2022
רבי צבי הירש היה בנו של הבעל שם טוב, ואדמו"ר במעז'יבוז' ולאחר מכן בפינסק.
מיד בתום ה'שבעה' על הבעל שם טוב, מינו תלמידי הבעל שם טוב, 'חבריא קדישא' עליהם לנשיא ומנהיג את רבי צבי, שהסכים לשאת על שכמו את נזר הנשיאות.
שתקן ומופנם היה רבי צבי. הוא לא הנהיג את העדה בדברי תורה ובקבלת קהל, כי אם בינו לבין עצמו. מרובה הייתה שתיקתו על דיבוריו.
אותה שנת הסתלקות הייתה שנה קשה מנשוא. אמנם צדיק מופלג היה רבי צבי, אולם לא היו לו את הכוחות ותעצומות הנפש, להניף בגאון את נס המערכה מול מתנגדי החסידות.
העברת נזר הנשיאות למגידעריכה
שנה תמימה חלפה, ובחג השבועות תקכ"א, ישבו תלמידי ה'חבריא קדישא' בסעודת חג, כאשר בראש השולחן יושב רבי צבי, והוא לבוש בבגדי הרבנות של אביו.
לפתע קם ממקומו רבי צבי, המנהיג ואמר:
היום בא אלי אבי הקדוש, והודיע לי כי הפמליה של מעלה עם משמשיה שהיו רגילים להיות אצלו, עברו לתלמיד הקדוש, מרנא ורבנא רבי בער'ניו בן רבי אברהם. על כן - אמר לי אבא - תמסור לו את הנשיאות במעמד כל ה'חבריא קדישא', והוא ישב על מקומי בראש השולחן וינהיג בתבונה את עדת החסידות[1].
מבלי אומר פשט את בגדו העליון, עטפו, ובירכו בברכת "מזל טוב". בו ברגע נשתלהבו פניו של רבי דב בער, ובדחילו התיישב על כסא המנהיג - ראש ונשיא חדש לעדת החסידות. המגיד עבר לראש השולחן והדרוש הראשון שמסר היה "מראיהם ומעשיהם"[2].
מיד לאחר מכן עבר לעיירה פינסק שם הנהיג חצר חסידית משלו, ובה הסתופפו מאות חסידים.
ילדיועריכה
- בנו הרב אהרון מטיטוב.
- בנו הרב דוב בער מלאנוב - מחותן ר' זושא מאניפולי.
- בנו הרב ישראל מפאבלאוויטש.
- חתנו הרב משה זאב
- חתנו הרב יעקב מאניפולי
- חתנו הרב יעקב מנליס מקרלין