חיים מנחם שלמה דרוק: הבדלים בין גרסאות בדף
חב"דפד וטוב לו (שיחה | תרומות) אין תקציר עריכה |
אין תקציר עריכה תגיות: עריכה ממכשיר נייד עריכה דרך האתר הנייד |
||
(11 גרסאות ביניים של 6 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
הרב '''חיים מנחם שלמה דרוק''' ( | {{אין תמונה}} | ||
הרב '''חיים מנחם שלמה דרוק''' ([[תר"פ]] - [[ח' באדר]] [[תשמ"ג]]) היה גאון חסידי, מתלמידיו הקרובים של הגאון ר' [[איסר זלמן מלצר]], מחסידי חב"ד, וממתפללי [[בית הכנסת אהל יצחק (ירושלים)|בית הכנסת חב"ד 'אהל יצחק']] ב[[שכונת מאה שערים]] ב[[ירושלים]]. | |||
==תולדות חיים== | ==תולדות חיים== | ||
שורה 9: | שורה 10: | ||
לאחר נישואיו עם רעייתו מרת בתיה פריידא בת ר' [[משה אהרן גולומב]], התיישב ב[[שכונת מאה שערים]], והחל להתפלל בקביעות ב[[בית הכנסת]] [[חב"ד]] 'אהל יצחק' הסמוך לביתו, ובעקבות המפגש עם חסידי [[חב"ד]] הפך בעצמו לחסיד נלהב. | לאחר נישואיו עם רעייתו מרת בתיה פריידא בת ר' [[משה אהרן גולומב]], התיישב ב[[שכונת מאה שערים]], והחל להתפלל בקביעות ב[[בית הכנסת]] [[חב"ד]] 'אהל יצחק' הסמוך לביתו, ובעקבות המפגש עם חסידי [[חב"ד]] הפך בעצמו לחסיד נלהב. | ||
במשך השנים זכה לקשר קרוב עם הרבי שהתבטא בעיקר על ידי מכתבים, ואף זכה לבקר אצל הרבי בי"ט כסלו תשמ"ב, ולשוחח עם הרבי באופן אישי בין השיחות בשעת ההתוועדות. | |||
משפחתו וצאצאיו נמנים אף הם על חסידי חב"ד. | משפחתו וצאצאיו נמנים אף הם על חסידי חב"ד. | ||
שורה 23: | שורה 26: | ||
==משפחתו== | ==משפחתו== | ||
*אחיו, ר' [[יהודה אריה לייב דרוק]] שימש כ[[ר"מ]] ב[[תומכי תמימים לוד]] | |||
*בתו, בת שבע אשת ר' שמעון וינשטוק | *בתו, בת שבע אשת ר' שמעון וינשטוק | ||
*בתו, מלכה אשת ר' משה לייב, [[ירושלים]] | *בתו, מלכה אשת ר' משה לייב, [[ירושלים]] | ||
שורה 47: | שורה 50: | ||
[[קטגוריה:אישים בירושלים]] | [[קטגוריה:אישים בירושלים]] | ||
[[קטגוריה:רבני חב"ד מתקופת אדמו"ר הריי"צ]] | [[קטגוריה:רבני חב"ד מתקופת אדמו"ר הריי"צ]] | ||
[[קטגוריה:אישים שנפטרו בשנת תשמ"ג]] |
גרסה אחרונה מ־03:57, 24 ביולי 2024
![](/images/thumb/e/ec/Male_no_free_image_yet-he.svg.png/230px-Male_no_free_image_yet-he.svg.png)
הרב חיים מנחם שלמה דרוק (תר"פ - ח' באדר תשמ"ג) היה גאון חסידי, מתלמידיו הקרובים של הגאון ר' איסר זלמן מלצר, מחסידי חב"ד, וממתפללי בית הכנסת חב"ד 'אהל יצחק' בשכונת מאה שערים בירושלים.
תולדות חיים[עריכה | עריכת קוד מקור]
נולד בשנת תר"פ בירושלים עיה"ק לאביו ר' בנימין דרוק (שהיה מקורב לרבי הריי"צ) ולאמו מרת בת שבע, והתייתם בגיל צעיר, ובשל כך גדל על ברכי סבו.
בצעירותו למד בישיבת 'עץ חיים' בירושלים אצל הגאון איסר זלמן מלצר ונמנה על תלמידיו הקרובים.
בשנת תשט"ז פרסם את ספרו 'אורות חיים' העוסק בליבון הלכתי של דיני בין השמשות, שזכה להסכמות נלהבות מכל גדולי ירושלים[1] זכה בספר זה לעידודו הרב של הרבי ובהדרכה ועזרה וקשר מכתבים שוטף אודות ספר זה.
לאחר נישואיו עם רעייתו מרת בתיה פריידא בת ר' משה אהרן גולומב, התיישב בשכונת מאה שערים, והחל להתפלל בקביעות בבית הכנסת חב"ד 'אהל יצחק' הסמוך לביתו, ובעקבות המפגש עם חסידי חב"ד הפך בעצמו לחסיד נלהב.
במשך השנים זכה לקשר קרוב עם הרבי שהתבטא בעיקר על ידי מכתבים, ואף זכה לבקר אצל הרבי בי"ט כסלו תשמ"ב, ולשוחח עם הרבי באופן אישי בין השיחות בשעת ההתוועדות.
משפחתו וצאצאיו נמנים אף הם על חסידי חב"ד.
לאורך השנים מסר שיעורים בישיבת 'עץ חיים', בבית המדרש הגבוה להוראה 'בית גבול', ובשנותיו האחרונות, מסר שיעורים בהלכה בכולל 'זאב דב' שנוסד על ידי הרב אברהם מיכאל הלפרין רב שכונת 'הגבעה הצרפתית' בירושלים.
נפטר בח' אדר תשמ"ג בגיל 60 בלבד.
על שמו נוסד 'כולל אורות חיים' בשכונת רמות בירושלים, המנוהל על ידי ר' יוסף דרוק.
ספריו[עריכה | עריכת קוד מקור]
- אורות חיים - ליבון דיני בין השמשות, ירושלים תשט"ז (הוצאה ראשונה)
- אתרוג מורכב - ירושלים תשמ"ג
משפחתו[עריכה | עריכת קוד מקור]
- אחיו, ר' יהודה אריה לייב דרוק שימש כר"מ בתומכי תמימים לוד
- בתו, בת שבע אשת ר' שמעון וינשטוק
- בתו, מלכה אשת ר' משה לייב, ירושלים
- בנו, ר' נתן מאיר דרוק
- בנו, ר' קלמן דרוק
- בנו, ר' מיכאל לייב (לייבל) דרוק, ירושלים
- בנו, ר' אברהם גד דרוק - מחנך בתלמוד תורה תורת אמת, ירושלים
- בנו, ר' שאול דרוק
- בתו, שרה אשת ר' גדליה טויסיג
- בנו, ר' יוסף דרוק
- חתנו, ר' אשר יעקובזון
- בתו, מרת אסתר גוטליב
- בתו, ברכה רבקה אשת ר' אליהו סימון
- בנו, ר' בנימין דרוק - מחנך בתלמוד תורה תורת אמת בירושלים
- בתו, קרן אשת ר' משה דוד קליין
לקריאה נוספת[עריכה | עריכת קוד מקור]
- שמן ששון מחבריך עמודים 138-141
הערות שוליים
- ↑ תשובה הלכתית מהרבי עם הערות לספר נדפס באגרות קודש חלק י"א עמוד י'.