אתוון זעירין: הבדלים בין גרסאות בדף
יוסף בן מלמד (שיחה | תרומות) (←ראו גם) |
|||
(11 גרסאות ביניים של 5 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 1: | שורה 1: | ||
{{אות|שם=אתוון זעירין|תמונה=[[קובץ:זעירא.jpg|150px]]{{ש}}המילה "{{קח|פרשת|ויקרא}}" עם [[א]] זעירא}} | |||
'''אתוון זעירין''' (= '''אותיות קטנות''', מכונות לעיתים גם בשם '''אתוון דקיקין''') הוא כינוי ל[[אותיות האל"ף-בי"ת]] ב[[תנ"ך]] שעל פי חכמי המסורה כתיבתם צריכה להיות קטנה יותר ביחס לשאר האותיות הרגילות. באותיות אלו ישנם רמזים שונים ומשמעות פנימית. | '''אתוון זעירין''' (= '''אותיות קטנות''', מכונות לעיתים גם בשם '''אתוון דקיקין''') הוא כינוי ל[[אותיות האל"ף-בי"ת]] ב[[תנ"ך]] שעל פי חכמי המסורה כתיבתם צריכה להיות קטנה יותר ביחס לשאר האותיות הרגילות. באותיות אלו ישנם רמזים שונים ומשמעות פנימית. | ||
שורה 4: | שורה 5: | ||
חכמי המסורה מנו אותיות מסויימות בתנ"ך שיכתבו אותן בספר תורה קטנות יותר בגודלן ביחס לשאר האותיות, ולדעת חלק מהראשונים כתיבת אותיות אלו בצורה זו היא [[הלכה למשה מסיני]]{{הערה|מרדכי למסכת מנחות, פרק ג'.}}. | חכמי המסורה מנו אותיות מסויימות בתנ"ך שיכתבו אותן בספר תורה קטנות יותר בגודלן ביחס לשאר האותיות, ולדעת חלק מהראשונים כתיבת אותיות אלו בצורה זו היא [[הלכה למשה מסיני]]{{הערה|מרדכי למסכת מנחות, פרק ג'.}}. | ||
בכל התנ"ך יש אל"ף-בי"ת שלם של אותיות קטנות{{הערה|אותיות אלו נמנו במסורה גדולה - ויקרא, ובמדרש אותיות ומעשה רוקח על המקום, וכן במחזור ויטרי עמוד 683: א של "ויקר'''א'''"; ב של "ה'''ב''' הב"; ג של "ו'''ג'''וש עפר"; ד של "א'''ד'''ם עשק, או של "עשק ב'''ד'''ם"; ה של "ב'''ה'''בראם", ויש אומרים של "וכבש'''ה'''", או של "ונפשו לא חי'''ה'''"; ו של "בריתי של'''ו'''ם" ושל "לש'''ו'''א", או של "נפש'''ו'''", או של "בנפש'''ו'''", ויש אומרים של "ונפשו לא חיה", ויש אומרים של "נעו עורים", ויש אומרים של "לא יגרע מצדיק עינו"; ז של "וי'''ז'''תא"; ח של "'''ח'''ף אנכי"; ט של "'''ט'''בעו בארץ", או של "יסר מעלי שב'''ט'''ו", ויש מוסיפים של "ו'''ט'''הרתם ואחר תבאו", או של "וטהרתם מכל טומאותיכם"; י של "צור ילדך תש'''י'''", או של "'''י'''לדך", ויש אומרים של "פ'''י'''נחס"; כ של "ולב'''כ'''תה"; ל של "'''ל'''וא", או של "א'''ל'''יכם"; מ של "על '''מ'''וקדה", ומ הראשונה של "'''מ'''מרים", ויש מוסיפים של "'''מ'''פריד אלוף"; ם של "וטהרת'''ם'''", או של "וטהרתי'''ם''' מכל נכר"; נ של "'''נ'''טע ארן", ושל "ו'''נ'''בושזבן", או של "'''נ'''עו עורים", או של "ו'''נ'''רגן", או של "דברי '''נ'''רגן", ושל "'''נ'''פתלי אילה שלוחה", ושל "'''נ'''פלה ולא תוסיף"; ן של "נטע אר'''ן'''", ושל "ונבושזב'''ן'''" ושל "ונרג'''ן''' מפריד אלוף", או של "דברי נרג'''ן'''", ויש אומרים של "נבח'''ן'''"; ס של "יצפנני ב'''ס'''כה", ושל "ב'''ס'''ופה ובשערה דרכו"; ע של "ל'''ע'''ות אדם בריבו"; פ ראשונה של "בש'''פ'''רפרא", ויש מוסיפים של "וכ'''פ'''ר אדמתו עמו", ושל "פיה פתחה בחכמה"; צ של "ו'''צ'''וחת ירושלים", ויש אומרים של "ובחו'''צ'''ות ירושלים", ויש מוסיפים של "'''צ'''דיק לעולם בל ימוט", ושתי צדי"ן של "ו'''צ'''דקה ת'''צ'''יל"; ץ של "על פני פר'''ץ'''", ויש אומרים של "יפרצני פר'''ץ'''"; ק של "'''ק'''צתי בחיי", ושל "לשמצה ב'''ק'''מיהם", ויש מוסיפים של "ו'''ק'''ברום", ושל "בהולד לו את יצח'''ק'''", ושל "ויזרע יצח'''ק'''"; ר של "יע'''ר'''י, ויש אומרים של "כמנור אורגים", ויש אומרים של "ואורגים חורי", ויש אומרים של "פ'''ר'''משתא, ויש אומרים של "פ'''ר'''שנדתא", ויש אומרים של "ראשית בכורי"; ש של "פר'''ש'''נדתא", ויש אומרים של "פרמ'''ש'''תא", ויש אומרים של "ע'''ש'''ו", ת של "פרמש'''ת'''א", ויש אומרים של "פרשנד'''ת'''א", ויש אומרים ת | בכל התנ"ך יש אל"ף-בי"ת שלם של אותיות קטנות{{הערה|אותיות אלו נמנו במסורה גדולה - ויקרא, ובמדרש אותיות ומעשה רוקח על המקום, וכן במחזור ויטרי עמוד 683: א של "ויקר'''א'''"; ב של "ה'''ב''' הב"; ג של "ו'''ג'''וש עפר"; ד של "א'''ד'''ם עשק, או של "עשק ב'''ד'''ם"; ה של "ב'''ה'''בראם", ויש אומרים של "וכבש'''ה'''", או של "ונפשו לא חי'''ה'''"; ו של "בריתי של'''ו'''ם" ושל "לש'''ו'''א", או של "נפש'''ו'''", או של "בנפש'''ו'''", ויש אומרים של "ונפשו לא חיה", ויש אומרים של "נעו עורים", ויש אומרים של "לא יגרע מצדיק עינו"; ז של "וי'''ז'''תא"; ח של "'''ח'''ף אנכי"; ט של "'''ט'''בעו בארץ", או של "יסר מעלי שב'''ט'''ו", ויש מוסיפים של "ו'''ט'''הרתם ואחר תבאו", או של "וטהרתם מכל טומאותיכם"; י של "צור ילדך תש'''י'''", או של "'''י'''לדך", ויש אומרים של "פ'''י'''נחס"; כ של "ולב'''כ'''תה"; ל של "'''ל'''וא", או של "א'''ל'''יכם"; מ של "על '''מ'''וקדה", ומ הראשונה של "'''מ'''מרים", ויש מוסיפים של "'''מ'''פריד אלוף"; ם של "וטהרת'''ם'''", או של "וטהרתי'''ם''' מכל נכר"; נ של "'''נ'''טע ארן", ושל "ו'''נ'''בושזבן", או של "'''נ'''עו עורים", או של "ו'''נ'''רגן", או של "דברי '''נ'''רגן", ושל "'''נ'''פתלי אילה שלוחה", ושל "'''נ'''פלה ולא תוסיף"; ן של "נטע אר'''ן'''", ושל "ונבושזב'''ן'''" ושל "ונרג'''ן''' מפריד אלוף", או של "דברי נרג'''ן'''", ויש אומרים של "נבח'''ן'''"; ס של "יצפנני ב'''ס'''כה", ושל "ב'''ס'''ופה ובשערה דרכו"; ע של "ל'''ע'''ות אדם בריבו"; פ ראשונה של "בש'''פ'''רפרא", ויש מוסיפים של "וכ'''פ'''ר אדמתו עמו", ושל "פיה פתחה בחכמה"; צ של "ו'''צ'''וחת ירושלים", ויש אומרים של "ובחו'''צ'''ות ירושלים", ויש מוסיפים של "'''צ'''דיק לעולם בל ימוט", ושתי צדי"ן של "ו'''צ'''דקה ת'''צ'''יל"; ץ של "על פני פר'''ץ'''", ויש אומרים של "יפרצני פר'''ץ'''"; ק של "'''ק'''צתי בחיי", ושל "לשמצה ב'''ק'''מיהם", ויש מוסיפים של "ו'''ק'''ברום", ושל "בהולד לו את יצח'''ק'''", ושל "ויזרע יצח'''ק'''"; ר של "יע'''ר'''י, ויש אומרים של "כמנור אורגים", ויש אומרים של "ואורגים חורי", ויש אומרים של "פ'''ר'''משתא, ויש אומרים של "פ'''ר'''שנדתא", ויש אומרים של "ראשית בכורי"; ש של "פר'''ש'''נדתא", ויש אומרים של "פרמ'''ש'''תא", ויש אומרים של "ע'''ש'''ו", ת של "פרמש'''ת'''א", ויש אומרים של "פרשנד'''ת'''א", ויש אומרים ת שנייה של "ותכ'''ת'''ב אסתר".}}. | ||
להלכה, השינוי בכתיבת האותיות הוא רק לכתחילה, אך בדיעבד מותר לקרוא בספר תורה שהאותיות הקטנות שבו נכתבו כרגיל באותו גודל של שאר האותיות - ולכתחילה באם ישנו ספר תורה אחר, לא יוציאו ספר זה עד שיתקנו אותו. | להלכה, השינוי בכתיבת האותיות הוא רק לכתחילה, אך בדיעבד מותר לקרוא בספר תורה שהאותיות הקטנות שבו נכתבו כרגיל באותו גודל של שאר האותיות - ולכתחילה באם ישנו ספר תורה אחר, לא יוציאו ספר זה עד שיתקנו אותו. | ||
כבר במדרשי חז"ל ישנה התייחסות למשמעות של השינוי באותיות אלו במסורה{{הערה|ראו | כבר במדרשי חז"ל ישנה התייחסות למשמעות של השינוי באותיות אלו במסורה{{הערה|ראו לדוגמה ילקוט שמעוני איוב רמז תתקה על הפסוק 'צור ילדת תשי' (ובאור התורה במדבר א עמוד ח, משווה חילוק זו עם ה'יגדל נא כח א-דני' שם מופיעה [[אתוון רברבן|יו"ד רבתי]].}}. | ||
בנוגע לאותיות אלו פסק [[הרמב"ם]] להלכה: | |||
{{ציטוט|מרכאות=כן|מקור=רמב"ם, יד החזקה, הלכות תפלין ומזוזה וספר תורה פ"ז הלכה ח|תוכן=ויזהר [[אתוון רברבין|באותיות הגדולות]] ובאותיות הקטנות ובאותיות הנקודות ואותיות המשונות כגון הפאי"ן הלפופות והאותיות העקומות כמו שהעתיקו הסופרים איש מפי איש.}} | |||
==בתורת החסידות== | ==בתורת החסידות== | ||
[[תורת החסידות]] מסבירה על פי המופיע ב{{ה|זוהר}}{{הערה|ספר שמות יתרו עב, ב. תרומה קלב, א. תצוה קפ, ב. פקודי רס, ב. במדבר פרשת שלח קסה, א. ועוד.}} שמקומן של אותיות אלו הוא ב[[ספירת המלכות]], של [[עולם האצילות]] היורדת ונעשית 'ראש לשועלים' לעולמות שלמטה ממנה{{הערה|מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ח חלק ב' עמוד תרעא.}}, וכאשר נכתב בתורה באותיות זעירות, הדבר מורה על הסתרת החיות האלוקית{{הערה|מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ח ח"ב עמוד תשלז.}}, והוא בכח שם אלקים{{הערה|מאמרי אדמו"ר הזקן תקסז עמוד רנט.}}, הרומז על [[יחודא תתאה]]. | [[תורת החסידות]] מסבירה על פי המופיע ב{{ה|זוהר}}{{הערה|ספר שמות יתרו עב, ב. תרומה קלב, א. תצוה קפ, ב. פקודי רס, ב. במדבר פרשת שלח קסה, א. ועוד.}} שמקומן של אותיות אלו הוא ב[[ספירת המלכות]], של [[עולם האצילות]] היורדת ונעשית 'ראש לשועלים' לעולמות שלמטה ממנה{{הערה|מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ח חלק ב' עמוד תרעא.}}, וכאשר נכתב בתורה באותיות זעירות, הדבר מורה על הסתרת החיות האלוקית{{הערה|מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ח ח"ב עמוד תשלז.}}, והוא בכח שם אלקים{{הערה|מאמרי אדמו"ר הזקן תקסז עמוד רנט.}}, הרומז על [[יחודא תתאה]]. | ||
הדוגמה המבוארת לזה בחסידות היא מהפסוק "אלה תולדות השמים והארץ ב'''{{גודל|1|ה}}'''בראם", שכתובה בה' קטנה - הואיל והחיות האלוקית בעולמות היא מוסתרת ומגיעה מבחינת מלכות{{הערה|מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ח ח"ב עמוד תשלז.}}. | |||
לאחר טקס ה[[הכנסה לחדר]] של [[אדמו"ר הצמח צדק]] על ידי סבו [[אדמו"ר הזקן]] במהלכו החלו ללמוד עמו את הפסוקים הראשונים מספר ויקרא, שאל הנכד את הסבא מדוע האות אל"ף בתיבת 'ויקרא' היא אות קטנה, והסבא השיב לו ש[[אדם הראשון]] היה יציר כפיו של הקב"ה, והקב"ה מעיד עליו שחכמתו מרובה מחכמת מלאכי השרת, והוא הכיר במעלת עצמו והחשיב את עצמו, ולכן נכשל ב[[חטא עץ הדעת]]. לעומתו, גם משה רבנו הכיר במעלת עצמו, אך לא רק שלא התגאה בכך, אלא אדרבה, הדבר גרם לו ללב נשבר ונדכה, והוא היה שפל בעיני עצמו, בחושבו שאם ליהודי אחר, שאינו בנו של עמרם, | לאחר טקס ה[[הכנסה לחדר]] של [[אדמו"ר הצמח צדק]] על ידי סבו [[אדמו"ר הזקן]] במהלכו החלו ללמוד עמו את הפסוקים הראשונים מספר ויקרא, שאל הנכד את הסבא מדוע האות אל"ף בתיבת 'ויקרא' היא אות קטנה, והסבא השיב לו ש[[אדם הראשון]] היה יציר כפיו של הקב"ה, והקב"ה מעיד עליו שחכמתו מרובה מחכמת מלאכי השרת, והוא הכיר במעלת עצמו והחשיב את עצמו, ולכן נכשל ב[[חטא עץ הדעת]]. לעומתו, גם משה רבנו הכיר במעלת עצמו, אך לא רק שלא התגאה בכך, אלא אדרבה, הדבר גרם לו ללב נשבר ונדכה, והוא היה שפל בעיני עצמו, בחושבו שאם ליהודי אחר, שאינו בנו של עמרם, הייתה נשמה גבוהה כזו, וזכות אבות כזאת, היה הלה בוודאי טוב יותר ממנו{{הערה|הובא והתבאר בלקוטי שיחות חלק י"ז עמוד 1.}}. | ||
רבי [[הלל מפאריטש]] מבאר שאתוון רברבין הם כנגד הדילוג הראשון מ[[עצמות ומהות|עצמותו ומהותו יתברך]] ל[[אור אין סוף]], האותיות הרגילות 'אותיות בינוניות' הם כנגד הדילוג מאור אין סוף ל[[אור הקו]], ואתוון זעירין הם כנגד הדילוד מאור הקו ל[[עולמות אבי"ע]]{{הערה|לקוטי הגהות לספר התניא עמוד פט.}}. | |||
==בהשאלה== | ==בהשאלה== | ||
שורה 30: | שורה 33: | ||
*[[אתוון רברבין]] | *[[אתוון רברבין]] | ||
*[[אותיות האל"ף בי"ת]] | *[[אותיות האל"ף בי"ת]] | ||
{{סתם}} | |||
{{הערות שוליים}} | {{הערות שוליים}} | ||
[[קטגוריה:מושגים בחסידות]] | [[קטגוריה:מושגים בחסידות]] | ||
[[קטגוריה:תורת החסידות]] |
גרסה אחרונה מ־09:34, 26 ביולי 2023
אתוון זעירין | |||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() המילה "ויקרא" עם א זעירא | |||||||||||||||||||||||||||||
אותיות האל"ף בי"ת | |||||||||||||||||||||||||||||
א | ב | ג | ד | ה | ו | ||||||||||||||||||||||||
ז | ח | ט | י | כ | ל | ||||||||||||||||||||||||
מ | נ | ס | ע | פ | צ | ||||||||||||||||||||||||
ק | ר | ש | ת | ||||||||||||||||||||||||||
אותיות סופיות | |||||||||||||||||||||||||||||
|
נוטריקון - חילופי אותיות | |
---|---|
אתב"ש · אלב"מ · אכב"י · רל"א שערים · גימטריא · כתב מזוזה | |
סוגי אותיות | |
אתוון רברבין · אתוון זעירין · תגים המחשבה · הדיבור · החקיקה · הכתיבה רשימו · אש שחורה · אש לבנה |
אתוון זעירין (= אותיות קטנות, מכונות לעיתים גם בשם אתוון דקיקין) הוא כינוי לאותיות האל"ף-בי"ת בתנ"ך שעל פי חכמי המסורה כתיבתם צריכה להיות קטנה יותר ביחס לשאר האותיות הרגילות. באותיות אלו ישנם רמזים שונים ומשמעות פנימית.
היסטוריה[עריכה | עריכת קוד מקור]
חכמי המסורה מנו אותיות מסויימות בתנ"ך שיכתבו אותן בספר תורה קטנות יותר בגודלן ביחס לשאר האותיות, ולדעת חלק מהראשונים כתיבת אותיות אלו בצורה זו היא הלכה למשה מסיני[1].
בכל התנ"ך יש אל"ף-בי"ת שלם של אותיות קטנות[2].
להלכה, השינוי בכתיבת האותיות הוא רק לכתחילה, אך בדיעבד מותר לקרוא בספר תורה שהאותיות הקטנות שבו נכתבו כרגיל באותו גודל של שאר האותיות - ולכתחילה באם ישנו ספר תורה אחר, לא יוציאו ספר זה עד שיתקנו אותו.
כבר במדרשי חז"ל ישנה התייחסות למשמעות של השינוי באותיות אלו במסורה[3].
בנוגע לאותיות אלו פסק הרמב"ם להלכה:
ויזהר באותיות הגדולות ובאותיות הקטנות ובאותיות הנקודות ואותיות המשונות כגון הפאי"ן הלפופות והאותיות העקומות כמו שהעתיקו הסופרים איש מפי איש.
— רמב"ם, יד החזקה, הלכות תפלין ומזוזה וספר תורה פ"ז הלכה ח
בתורת החסידות[עריכה | עריכת קוד מקור]
תורת החסידות מסבירה על פי המופיע בזוהר[4] שמקומן של אותיות אלו הוא בספירת המלכות, של עולם האצילות היורדת ונעשית 'ראש לשועלים' לעולמות שלמטה ממנה[5], וכאשר נכתב בתורה באותיות זעירות, הדבר מורה על הסתרת החיות האלוקית[6], והוא בכח שם אלקים[7], הרומז על יחודא תתאה.
הדוגמה המבוארת לזה בחסידות היא מהפסוק "אלה תולדות השמים והארץ בהבראם", שכתובה בה' קטנה - הואיל והחיות האלוקית בעולמות היא מוסתרת ומגיעה מבחינת מלכות[8].
לאחר טקס ההכנסה לחדר של אדמו"ר הצמח צדק על ידי סבו אדמו"ר הזקן במהלכו החלו ללמוד עמו את הפסוקים הראשונים מספר ויקרא, שאל הנכד את הסבא מדוע האות אל"ף בתיבת 'ויקרא' היא אות קטנה, והסבא השיב לו שאדם הראשון היה יציר כפיו של הקב"ה, והקב"ה מעיד עליו שחכמתו מרובה מחכמת מלאכי השרת, והוא הכיר במעלת עצמו והחשיב את עצמו, ולכן נכשל בחטא עץ הדעת. לעומתו, גם משה רבנו הכיר במעלת עצמו, אך לא רק שלא התגאה בכך, אלא אדרבה, הדבר גרם לו ללב נשבר ונדכה, והוא היה שפל בעיני עצמו, בחושבו שאם ליהודי אחר, שאינו בנו של עמרם, הייתה נשמה גבוהה כזו, וזכות אבות כזאת, היה הלה בוודאי טוב יותר ממנו[9].
רבי הלל מפאריטש מבאר שאתוון רברבין הם כנגד הדילוג הראשון מעצמותו ומהותו יתברך לאור אין סוף, האותיות הרגילות 'אותיות בינוניות' הם כנגד הדילוג מאור אין סוף לאור הקו, ואתוון זעירין הם כנגד הדילוד מאור הקו לעולמות אבי"ע[10].
בהשאלה[עריכה | עריכת קוד מקור]
בתורת החסידות מוסבר[11] שאותיות הדיבור נקראות גם הם בשם 'אתוון זעירין' היות והן מכילות בתוכן מעט ביחס לאותיות המחשבה שיכולות להכיל הרבה יותר (ולכן הן נקראות בשם אתוון רברבין).
כמו כן מוסבר בחסידות שהמדות שבלב נקראות בשם אתוון זעירין[12].
לפני יציאתו של הרב לייבל פוזנר לשליחות, נכנס ליחידות אצל אדמו"ר הריי"צ שאמר לו: "אצל השני צריכים לראות את המעלות ולא להתעלם מהחסרונות. אצל חסידים אומרים שבתורה ישנם אתוון רברבין ואתוון זעירין, את המעלות של השני צריכים לראות באתוון רברבין, ואילו את חסרונותיו צריכים לראות באתוון זעירין".
ראו גם[עריכה | עריכת קוד מקור]
סת"ם - ספרי תורה תפילין ומזוזות | ||||
---|---|---|---|---|
מצוות מהתורה ותקנות דרבנן | כתיבת ספר תורה · הגהת סת"ם · בדיקת תפילין ומזוזות · קריאת התורה · הנחת תפילין · קביעת מזוזה | |||
כתיבת סת"ם | סופר סת"ם · כתב אדמו"ר הזקן · ספר תורה · תפילין · מזוזה · מגילת אסתר · אתוון רברבין · אתוון זעירין · טנת"א · תגים · מסורה | |||
כתבי קודש מיוחדים | ספר תורה של משיח · ספר התורה של הרבי · ספרי תורה ב-770 · מגילת אדמו"ר המהר"ש | |||
מושגים קרובים | מבצע אות בספר תורה · ספרי תורה הכלליים · מבצע תפילין · מבצע מזוזה · תפילין דרבינו תם · ארבעה זוגות תפילין |
הערות שוליים
- ↑ מרדכי למסכת מנחות, פרק ג'.
- ↑ אותיות אלו נמנו במסורה גדולה - ויקרא, ובמדרש אותיות ומעשה רוקח על המקום, וכן במחזור ויטרי עמוד 683: א של "ויקרא"; ב של "הב הב"; ג של "וגוש עפר"; ד של "אדם עשק, או של "עשק בדם"; ה של "בהבראם", ויש אומרים של "וכבשה", או של "ונפשו לא חיה"; ו של "בריתי שלום" ושל "לשוא", או של "נפשו", או של "בנפשו", ויש אומרים של "ונפשו לא חיה", ויש אומרים של "נעו עורים", ויש אומרים של "לא יגרע מצדיק עינו"; ז של "ויזתא"; ח של "חף אנכי"; ט של "טבעו בארץ", או של "יסר מעלי שבטו", ויש מוסיפים של "וטהרתם ואחר תבאו", או של "וטהרתם מכל טומאותיכם"; י של "צור ילדך תשי", או של "ילדך", ויש אומרים של "פינחס"; כ של "ולבכתה"; ל של "לוא", או של "אליכם"; מ של "על מוקדה", ומ הראשונה של "ממרים", ויש מוסיפים של "מפריד אלוף"; ם של "וטהרתם", או של "וטהרתים מכל נכר"; נ של "נטע ארן", ושל "ונבושזבן", או של "נעו עורים", או של "ונרגן", או של "דברי נרגן", ושל "נפתלי אילה שלוחה", ושל "נפלה ולא תוסיף"; ן של "נטע ארן", ושל "ונבושזבן" ושל "ונרגן מפריד אלוף", או של "דברי נרגן", ויש אומרים של "נבחן"; ס של "יצפנני בסכה", ושל "בסופה ובשערה דרכו"; ע של "לעות אדם בריבו"; פ ראשונה של "בשפרפרא", ויש מוסיפים של "וכפר אדמתו עמו", ושל "פיה פתחה בחכמה"; צ של "וצוחת ירושלים", ויש אומרים של "ובחוצות ירושלים", ויש מוסיפים של "צדיק לעולם בל ימוט", ושתי צדי"ן של "וצדקה תציל"; ץ של "על פני פרץ", ויש אומרים של "יפרצני פרץ"; ק של "קצתי בחיי", ושל "לשמצה בקמיהם", ויש מוסיפים של "וקברום", ושל "בהולד לו את יצחק", ושל "ויזרע יצחק"; ר של "יערי, ויש אומרים של "כמנור אורגים", ויש אומרים של "ואורגים חורי", ויש אומרים של "פרמשתא, ויש אומרים של "פרשנדתא", ויש אומרים של "ראשית בכורי"; ש של "פרשנדתא", ויש אומרים של "פרמשתא", ויש אומרים של "עשו", ת של "פרמשתא", ויש אומרים של "פרשנדתא", ויש אומרים ת שנייה של "ותכתב אסתר".
- ↑ ראו לדוגמה ילקוט שמעוני איוב רמז תתקה על הפסוק 'צור ילדת תשי' (ובאור התורה במדבר א עמוד ח, משווה חילוק זו עם ה'יגדל נא כח א-דני' שם מופיעה יו"ד רבתי.
- ↑ ספר שמות יתרו עב, ב. תרומה קלב, א. תצוה קפ, ב. פקודי רס, ב. במדבר פרשת שלח קסה, א. ועוד.
- ↑ מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ח חלק ב' עמוד תרעא.
- ↑ מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ח ח"ב עמוד תשלז.
- ↑ מאמרי אדמו"ר הזקן תקסז עמוד רנט.
- ↑ מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ח ח"ב עמוד תשלז.
- ↑ הובא והתבאר בלקוטי שיחות חלק י"ז עמוד 1.
- ↑ לקוטי הגהות לספר התניא עמוד פט.
- ↑ לקוטי תורה פרשת צו יז, ב.
- ↑ מאמרי אדמו"ר הזקן תקס"ו ח"א עמוד ו.