11,573
עריכות
דער חב"דסקער (שיחה | תרומות) |
אין תקציר עריכה |
||
(8 גרסאות ביניים של 4 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 4: | שורה 4: | ||
'''הקדמה''': פרשת בהעלותך ממשיכה לאחר חנוכת המשכן על ידי הכהנים שהסתיימה בפרשה הקודמת, [[פרשת נשא]]. | '''הקדמה''': פרשת בהעלותך ממשיכה לאחר חנוכת המשכן על ידי הכהנים שהסתיימה בפרשה הקודמת, [[פרשת נשא]]. | ||
*'''ראשון''' - | *'''ראשון''' - ה' מצווה את [[משה]] לאמור לאחיו [[אהרן]] להדליק את ה[[מנורה]] באופן כזה שהמנורה תדלק מאליה, העשויה מחתיכת [[זהב]] אחת. הוראות אודות חינוכם של ה[[לוי]]ים לעבודה. התהליך כולל גילוח כל שערם בסכין (לחלק מהדעות הגילוח לא כולל את הזקן והפאות), ולאחר מכן [[טבילה]] במשכן וכן הבאת [[קרבן]]. לאחר מכן על הלויים להגיע ל[[אהל מועד]], שם שאר העם יסמכו את ידיהם עליהם. כעת יהיו הלווים מובדלים משאר [[בני ישראל]] לעבודת ה[[קודש]] ב[[משכן]]. | ||
*'''שני''' - התורה חוזרת על כך ש[[הקב"ה]] לקח את הלויים במקום ה[[בכור]]ות של כלל עם ישראל. ה' אומר שהבכורות היו קדושים לו ביום שהרג את כל בכורי [[מצרים]] והגן על בכורי בני ישראל. כעת ערכו משה, אהרן ושאר עם ישראל את טכס ה[[חינוך]] של הלויים המפורט בעליה הקודמת (הלווים גילחו שערם, טבלו ולאחר מכן סמכו שאר העם את ידיהם עליהם). לאחר מכן הרים משה כל אחד מהלוים תנופה והניח חזרה, כשבאופן ניסי אהרן הצליח להרים ביום אחד את כל עשרים ושניים אלף הלויים! בהמשך לכל ממשיכה התורה בפירוט אחר של הלויים והוא: עליהם למלאות תפקידם מבן עשרים וחמש שנים ועד בן חמישים שנה. מגיל עשרים וחמש, במשך חמש שנים על הלוי ללמוד את העבודה, ולאחר מכן במשך עשרים שנים נוספות הוא מכהן במשכן. | *'''שני''' - התורה חוזרת על כך ש[[הקב"ה]] לקח את הלויים במקום ה[[בכור]]ות של כלל עם ישראל. ה' אומר שהבכורות היו קדושים לו ביום שהרג את כל בכורי [[מצרים]] והגן על בכורי בני ישראל. כעת ערכו משה, אהרן ושאר עם ישראל את טכס ה[[חינוך]] של הלויים המפורט בעליה הקודמת (הלווים גילחו שערם, טבלו ולאחר מכן סמכו שאר העם את ידיהם עליהם). לאחר מכן הרים משה כל אחד מהלוים תנופה והניח חזרה, כשבאופן ניסי אהרן הצליח להרים ביום אחד את כל עשרים ושניים אלף הלויים! בהמשך לכל ממשיכה התורה בפירוט אחר של הלויים והוא: עליהם למלאות תפקידם מבן עשרים וחמש שנים ועד בן חמישים שנה. מגיל עשרים וחמש, במשך חמש שנים על הלוי ללמוד את העבודה, ולאחר מכן במשך עשרים שנים נוספות הוא מכהן במשכן. | ||
שורה 10: | שורה 10: | ||
*'''שלישי''' - [[הקב"ה]] מצווה את משה על מצוות [[חג הפסח]]. למרות זאת, היו כאלו שלא יכלו לחגוג את החג כיון שהיו [[טמא]]ים ולכן לא יכול להצטרף לכלל ישראל בחג. יהודים אלו באו למשה בטענה "למה נגרע" ומשה אכן פנה אל ה' שציוה על קיום "[[פסח שני]]" לאותה שנה וגם באופן קבוע, כאשר חודש לאחר הפסח, בתאריך [[י"ד באייר]] ניתנת הזדמנות שנייה לחוג את פסח. [[רש"י]] מציין כי העלייה השלישית נפתח בתיאור ההתרחשות ב[[חודש ניסן]] בשנה השניה לאחר יציאת מצרים, כאשר ספר במדבר (שהתחיל שתי פרשות קודם לכן) מתחיל חודש לאחר מכן. מכאן לומדים פעם נוספת כי אין מוקדם ומאוחר בתורה. | *'''שלישי''' - [[הקב"ה]] מצווה את משה על מצוות [[חג הפסח]]. למרות זאת, היו כאלו שלא יכלו לחגוג את החג כיון שהיו [[טמא]]ים ולכן לא יכול להצטרף לכלל ישראל בחג. יהודים אלו באו למשה בטענה "למה נגרע" ומשה אכן פנה אל ה' שציוה על קיום "[[פסח שני]]" לאותה שנה וגם באופן קבוע, כאשר חודש לאחר הפסח, בתאריך [[י"ד באייר]] ניתנת הזדמנות שנייה לחוג את פסח. [[רש"י]] מציין כי העלייה השלישית נפתח בתיאור ההתרחשות ב[[חודש ניסן]] בשנה השניה לאחר יציאת מצרים, כאשר ספר במדבר (שהתחיל שתי פרשות קודם לכן) מתחיל חודש לאחר מכן. מכאן לומדים פעם נוספת כי אין מוקדם ומאוחר בתורה. | ||
*'''רביעי''' - התורה מתארת את הסימן של ה[[שכינה]] לפיו ידעו בני ישראל מתי עליהם לנסוע ומתי עליהם לחנות במדבר. מיום חנוכת המשכן שכן | *'''רביעי''' - התורה מתארת את הסימן של ה[[שכינה]] לפיו ידעו בני ישראל מתי עליהם לנסוע ומתי עליהם לחנות במדבר. מיום חנוכת המשכן שכן ענן על אוהל העדות במשך היום ועמוד אש במשך הלילה. כאשר התרומם הענן היה בכך סימן שעליהם לנסוע וכאשר נח הענן היה בכך סימן שכאן הוא מקום חנייתם. לעיתים נח הענן רק לימים ספורים או אפילו לילה בודד, אך לעיתים היה נח הענן במשך שנים במקום אחד. בהמשך מתארת התורה את שתי [[חצוצרות]] ה[[כסף]] שהיה על משה להכין. בני אהרן היו תוקעים בחצוצרות לפי ציווי משה. כל תקיעה הייתה למשהו אחר, כולל אסיפת כל העדה או רק אסיפת הכהנים וכן התחלת המסע. כמו כן כאשר יצאו למלחמה הייתה תקיעה שונה כדי להיזכר על ידי הקב"ה. | ||
*'''חמישי''' | *'''חמישי''' לאחר קצת פחות משנה מ[[מתן תורה]], ב[[כ' אייר]], כאשר בני ישראל חנו עדיין ליד [[הר סיני]], הענן התרומם מעל [[המשכן]] לראשונה, והחל המסע הראשון בהתאם לסדר עליו ציוה ה' בפרשות הקודמות. בשלב זה חשבו כולם כי הם רק במרחק שלושה ימים מהכניסה לארץ ישראל ולכן משה ביקש מחותנו [[יתרו]] להצטרף אליו ולהכנס לארץ ביחד עם כל עם ישראל, אך יתרו סירב להצעה. | ||
*'''שישי''' - מתחיל עם האו"ת '[[נ]]' הפוכה ואז הפסוק "ויהי בנסוע..." אותו אומרים כאשר מוציאים [[ספר תורה]] מארון הקודש לקריאה בו ובסיומו 'נ' נוספת. האות ההפוכה אכן כתוב כך בספר התורה עצמו, ו[[רש"י]] מפרש כי זהו סימן כי פסוק זה הינו בעצם לא שייך לכאן | *'''שישי''' - מתחיל עם האו"ת '[[נ]]' הפוכה ואז הפסוק "ויהי בנסוע..." אותו אומרים כאשר מוציאים [[ספר תורה]] מארון הקודש לקריאה בו ובסיומו 'נ' נוספת. האות ההפוכה אכן כתוב כך בספר התורה עצמו, ו[[רש"י]] מפרש כי זהו סימן כי פסוק זה הינו בעצם לא שייך לכאן. עד כדי כך שהוא נחשב לחומש נפרד משאר חמישה חומשי תורה. כעת, שלושה ימים קודם הכניסה המתוכננת לארץ ישראל, החל העם להתלונן על ה[[מן]] ולהשוות את האוכל שהיה להם ב[[מצרים]] ומשה מצידו מבקש מ[[הקב"ה]] עזרה וסיוע להנהיג את עם ישראל. על כך השיב לו [[הקב"ה]] כי עליו לאסוף שבעים איש מזקני ישראל שהם יסייעו לו. | ||
*'''שביעי''' - התורה מספרת על כך שה' הביא רוח שהביא עימה שלוים מן הים, והיו כאלו שאספו כל היום וכל הלילה מהעוף לאכילה, אלא שה' לא ראה זאת בעין יפה והוא הרג רבים מהם. בערך בזמן זה שמעה מרים אחות משה כי אחיה נפרד מאשתו ציפורה והיא דיברה נגד משה באזני אהרן. [[הקב"ה]] החשיב זאת | *'''שביעי''' - התורה מספרת על כך שה' הביא רוח שהביא עימה שלוים מן הים, והיו כאלו שאספו כל היום וכל הלילה מהעוף לאכילה, אלא שה' לא ראה זאת בעין יפה והוא הרג רבים מהם. בערך בזמן זה שמעה מרים אחות משה כי אחיה נפרד מאשתו ציפורה והיא דיברה נגד משה באזני אהרן. [[הקב"ה]] החשיב זאת כ[[לשון הרע]] והעניש אותה ב[[צרעת]]. משה התפלל להחלמתה, אך היא עדיין הוצרכה לצאת לשבעה ימים מחוץ למחנה וכל העם חיכה לה עד שהחלימה ורק אז המשיכו כולם במסע הבא למדבר פארן. | ||
==בתורת החסידות== | ==בתורת החסידות== | ||
[[הרבי | [[הרבי]] מבאר{{הערה|[[ספר השיחות]] תנש"א ח"ב עמ' 614 ואילך}} על פסוק "{{ציטוטון|בהעלותך את הנרות}} בעבודת האדם ל[[קב"ה]]: | ||
כתוב | |||
כתוב {{ציטוטון|נר ה' נשמת אדם}}{{הערה|משלי ב, כז}}, כלומר | |||
שהנשמה קרויה "נר", ובזה ישנם "שבעת הנרות", | שהנשמה קרויה "נר", ובזה ישנם "שבעת הנרות", | ||
והיינו שנשמות ישראל מתחלקים לשבעה סוגים, | והיינו שנשמות ישראל מתחלקים לשבעה סוגים, | ||
שהם שבעה אופנים בעבודת [[הקב"ה]], כנגד | שהם שבעה אופנים בעבודת [[הקב"ה]], כנגד | ||
שבעת | [[שבעת המידות]]: חסד, גבורה, תפארת, נצח, הוד, | ||
יסוד ומלכות {{הערה| | יסוד ומלכות{{הערה|לקוטי תורה, ריש פרשתנו}}. | ||
ועל זה נצטווינו שכל "שבעת הנרות" | ועל זה נצטווינו שכל "שבעת הנרות" | ||
עליהם להאיר "אל מול פני המנורה". כלומר, | עליהם להאיר "אל מול פני המנורה". כלומר, | ||
שורה 36: | שורה 37: | ||
ההתאחדות וההתכללות דכל בני ישראל, | ההתאחדות וההתכללות דכל בני ישראל, | ||
ש"מתוך שגומל חסד בגופו לחבירו הוא מכיר | ש"מתוך שגומל חסד בגופו לחבירו הוא מכיר | ||
שהוא אוהבו ובא לידי אחוה ושלום" {{הערה|פרש"י | שהוא אוהבו ובא לידי אחוה ושלום"{{הערה|פרש"י | ||
ברכות ח, רע"א}}. | ברכות ח, רע"א}}. | ||
וגם על ידי שעוזרים ומסייעים לכל אחד | וגם על ידי שעוזרים ומסייעים לכל אחד | ||
שורה 42: | שורה 43: | ||
שעל ידי זה נעשית ההתאחדות וההתכללות של | שעל ידי זה נעשית ההתאחדות וההתכללות של | ||
כל בני ישראל עם הקב"ה. | כל בני ישראל עם הקב"ה. | ||
==קישורים | |||
==קישורים חיצוניים== | |||
*[https://www.mafteiach.app/likkutei_sichos/by_parsha/behaalotecha לקוטי שיחות פרשיות - פרשת בהעלותך] {{מפתח}} | |||
*[http://www.chabad.co.il/?template=topic&topic=100 רעיונות לפרשת בהעלותך] - {{חב"ד בישראל}} | *[http://www.chabad.co.il/?template=topic&topic=100 רעיונות לפרשת בהעלותך] - {{חב"ד בישראל}} | ||
*[http://www.chabad.co.il/?template=article&topic=100&article=371 טקסט פרשת בהעלותך עם פירוש רש"י] - {{חב"ד בישראל}} | *[http://www.chabad.co.il/?template=article&topic=100&article=371 טקסט פרשת בהעלותך עם פירוש רש"י] - {{חב"ד בישראל}} |
עריכות