שיחה:ניגון אני מאמין: הבדלים בין גרסאות בדף
אין תקציר עריכה תגיות: עריכה ממכשיר נייד עריכה דרך האתר הנייד |
|||
(3 גרסאות ביניים של 3 משתמשים אינן מוצגות) | |||
שורה 32: | שורה 32: | ||
יש למישהו מושג בקשר לשאלה הנ"ל??--[[מיוחד:תרומות/31.210.188.31|31.210.188.31]] 21:23, 20 במרץ 2017 (UTC) | יש למישהו מושג בקשר לשאלה הנ"ל??--[[מיוחד:תרומות/31.210.188.31|31.210.188.31]] 21:23, 20 במרץ 2017 (UTC) | ||
באמת מעניין.. מישהו יודע?--[[מיוחד:תרומות/37.46.39.109|37.46.39.109]] 15:54, 25 במאי 2017 (UTC) | |||
:ידוע לכל חסיד, שבפועל נוהגים לדלג בשיר על המילים הללו, אבל מקור באמת יהיה מעניין לראות --[[משתמש:שיע.ק|שיע]] • [[שיחת משתמש:שיע.ק|שיחה]] י"ד בסיוון ה'תשע"ז 15:39, 8 ביוני 2017 (UTC) | |||
::נוספו מקורות בערך ● </font> [[User:חלוקת קונטרסים|<span style=><font face="Guttman yad-brush" size="2.5">חלוקת קונטרסים</font>]] • [[שיחת משתמש:חלוקת קונטרסים|שיחה]] • [[יחי|יחי המלך המשיח]] • 23:06 • י"ח בשבט ה'תשפ"ב | |||
הרבי בעצמו אמר המילים האלו גם בשנים האחרונות בעת השיחות (י"ט סיון תש"נ בשיחה למסיימות, לקו"ש חכ"ה ע' 274, לקו"ש ח"כ ע' 462, ). | |||
ולכאורה המקור הוא מזה עצמו שרוצים ובטוחים שמשיח יבא היום ולכן לא רוצים לתת מקור לזה. |
גרסה אחרונה מ־21:59, 28 בינואר 2024
כמדומני שבשנים המאוחרות יותר הפסיק הרבי מלך המשיח שליט"א לשיר את החלק ואע"פ שיתמהמה(או אף דיבר עד"ז בשיחה. אבקש מיודעי דבר לטפל בזה.--M&n 04:38, 13 יולי 2007 (EDT)
שמי אירופה התקדרו בעננים שחורים, ענני הכיבוש הנאצי. ר' עזריאל-דוד פסטג, היה על הרכבת לטרבלינקה. קולו הערב של ר' עזריאל-דוד פסטג היה שם דבר בוורשה כולה. רבים נהרו אל בית הכנסת שבו נהגו ר' עזריאל-דוד ואחיו, אף הם משוררים בחסד, להתפלל בימים הנוראים. ר' עזריאל-דוד היה עובר לפני התיבה והם ליוו אותו כמקהלה. הוא ניחן בקול רם, צלול ומרגש, שסחף את כל שומעיו.
חייו החומריים היו צנועים למדי. את עיקר סיפוקו ואושרו שאב ממקור אחר - מעולם הנגינה. ניגוניו המרגשים עשו את דרכם היישר לאוטווצק, אל בית מדרשו של רבו, רבי שאול ידידיה אלעזר ממודזיץ', אמן ניגון בזכות עצמו, שחיבב מאוד את ניגוניו. החסידים בסביבתו של הרבי כבר ידעו כי יום שבו הגיע לחצר ניגון חדש של ר' עזריאל-דוד, הוא יום חג לרבי.
כעת נדחס ר' עזריאל-דוד, עם אלפים מאחיו היהודים, באחת מרכבות המוות, בדרך מוורשה אל מחנה ההשמדה טרבלינקה. האוויר בקרון הבקר העמוס היה מחניק. אנשים, נשים וטף, ששיוועו למעט אוויר ומים ,נדחסו באכזריות על ידי החיות הנאציות. קודם לכן הופרדו זוגות זה מזה, ילדים נקרעו מידי אימותיהם וזקנים כושלים נורו למוות לעיני יקיריהם. הרכבת יצאה לדרכה. ר' עזריאל-דוד היה מכונס בתוך עצמו. שקשוק הגלגלים המונוטוני, עם מעט האוויר שחדר פנימה מבעד לחלון הקטן ,השקיטו במקצת את האווירה. האנשים עמדו דבוקים זה לזה, נאנחים ונאנקים בשקט.
מול עיניו של ר' עזריאל-דוד קמו לפתע מילות העיקר הי"ב: "אני מאמין באמונה שלמה בביאת המשיח ואף על פי שיתמהמה, עם כל זה אחכה לו בכל יום שיבוא." הוא עצם את עיניו והתעמק במילים ובתוכנן. דווקא עכשיו, אמר בלבו, כשהכול נראה אבוד, נבחנת אמונתו של יהודי.
ופתאום החלו שפתיו לפזם נעימה שקטה וחרישית. הנעימה השתפכה לה, ואט אט חברה אל המילים עד שהתאחדה עמן. דבקותו של ר' עזריאל-דוד גברה והלכה מרגע לרגע. עיניו עצומות וגופו דחוס, אבל רוחו מתנתקת מנסיבות הזמן והמקום ונוסקת אל על.
הוא לא חש כלל בשקט המוחלט שהשתרר בקרון ובמאות האוזניים הכרויות בתדהמה למשמע הצלילים המופלאים, שכאילו נלקחו מעולם אחר לגמרי. הוא גם לא שמע את הקולות המצטרפים בהמשך לשירתו, בתחילה בשקט, ומרגע לרגע בקול גובר והולך.
הנעימה המרגשת, עם המילים הקדושות, חברו לאמונה הטהורה שבלבבות ופרצו מתוכם בשירה גדולה ואדירה. קרון שלם, דחוס באנשים מושפלים, מורעבים ומדוכאים, העושים דרכם לטרבלינקה, שר בעוז: "אני מאמין באמונה שלמה בביאת המשיח ואף על פי שיתמהמה..."
שעה ארוכה נמשכה השירה המופלאה הזאת.
לפתע, כמתעורר מחלום רחוק, פקח ר' עזריאל-דוד את עיניו והביט נכחו.עיניו היו אדומות מבכי ולחייו רטובות מדמעות. הוא היה נסער מאוד. "אחים יקרים!", פנה אל הסובבים אותו, "הניגון הזה הוא ניגונה של הנשמה היהודית. זהו ניגון האמונה הטהורה, שגם אלפי שנות גלות ורדיפות לאיכלו לה." קולו נחנק לרגע. "רוצה אני להציע לכל מאן דבעי עסקה בלתי שגרתית: מי שיקפוץ מהרכבת, יציל את עצמו ויצליח להביא את הניגון הזה אל מורי ורבי האדמו"ר ממודזיץ, מעניק אני לו מחצית מחלקי בעולם הבא..."
ר' עזריאל-דוד התרומם על קצות בהונותיו וסקר את ראשי האנשים. כעבור רגע הורמו שתי ידיים. אלה היו שני בחורים צעירים שכוחם עוד עמד להם. "מקבל עלי", אמר האחד. "מוכן לעסקה", החרה-החזיק האחר. כעבור שעה קלה הצליחו השניים בעזרתם של האחרים, לפרק את הקרשים שסגרו על החלון הקטן שבמרומי הקרון. הם נפרדו מאחיהם וקפצו בזה אחר זה מתוך הרכבת השועטת.
כעבור זמן התייצב על סף דלתו של הרבי ממודזיץ בארצות הברית אחד מהשניים. התברר, כי חברו התרסק אל מותו בקפיצה מהרכבת, ואולם הוא ניצל והצליח להימלט מהתופת. הוא נכנס אל חדרו של הרבי, גולל באוזניו את הסיפור המלא ושר לפניו את ניגונו של ר' עזריאל-דוד, חסידו. כל אותה שעה ישב מולו הרבי ומירר בבכי.
הרבי ממודזיץ הוא שהפיץ את ניגונו של ר' עזריאל-דוד פסטג בכל העולם כולו. "עם הניגון הזה צעדו יהודים אל משרפות הגזים," אמר, "ועם הניגון הזה יצעדו יהודים לקבל את פני משיח צדקנו".
הקטע 'ואע"פ שיתמהמה'[עריכת קוד מקור]
ע"פ הידוע לי בשנים האחרונות הפסיקו לשיר את הקטע 'ואע"פ שיתמהמה' בהתוועדויות הרבי (ואולי הרבי אף אמר שיחה אודות כך??)
מי שיש לו מידע על כך, נשמח!--31.210.180.124 14:46, 27 בפברואר 2017 (UTC)
יש למישהו מושג בקשר לשאלה הנ"ל??--31.210.188.31 21:23, 20 במרץ 2017 (UTC)
באמת מעניין.. מישהו יודע?--37.46.39.109 15:54, 25 במאי 2017 (UTC)
- ידוע לכל חסיד, שבפועל נוהגים לדלג בשיר על המילים הללו, אבל מקור באמת יהיה מעניין לראות --שיע • שיחה י"ד בסיוון ה'תשע"ז 15:39, 8 ביוני 2017 (UTC)
- נוספו מקורות בערך ● חלוקת קונטרסים • שיחה • יחי המלך המשיח • 23:06 • י"ח בשבט ה'תשפ"ב
הרבי בעצמו אמר המילים האלו גם בשנים האחרונות בעת השיחות (י"ט סיון תש"נ בשיחה למסיימות, לקו"ש חכ"ה ע' 274, לקו"ש ח"כ ע' 462, ). ולכאורה המקור הוא מזה עצמו שרוצים ובטוחים שמשיח יבא היום ולכן לא רוצים לתת מקור לזה.