עריכת הדף "ישראל דב פרומקין"
ניתן לבטל את העריכה. נא לבדוק את השוואת הגרסאות שלהלן כדי לוודא שזה אכן מה שאתם רוצים לעשות, ולאחר מכן לפרסם את השינויים למטה כדי לסיים את ביטול העריכה.
גרסה אחרונה | הטקסט שלך | ||
שורה 1: | שורה 1: | ||
ה[[חסיד]] '''ישראל דב פרומקין''' ([[כ"ג בחשוון]] [[תרי"א]] - [[י"ד באייר]] [[תרע"ד]]) | ה[[חסיד]] '''ישראל דב פרומקין''' ([[כ"ג בחשוון]] [[תרי"א]] - [[י"ד באייר]] [[תרע"ד]]) מהעיתונאים הראשונים ב[[ארץ ישראל]]. | ||
פרומקין נולד ב[[מוהילב]] שב[[רוסיה|אימפריה הרוסית]] (כיום ב[[בלארוס]]), למשפחה של חסידי [[חב"ד]]. בכ"ג ב[[כסלו]] [[תר"כ]], בהיותו בן 9, עלה ל[[ירושלים]] עם הוריו ואחיו. כשמלאו לו 15 שנה, [[נישואין|נשא]] את בתו של ר' ישראל ב"ק, מי שהקים את בית הדפוס היהודי הראשון בארץ ישראל בעת החדשה. אשתו זו נפטרה בצעירותה, לאחר שנולד להם בנות ובן אחד, אברהם. לאחר פטירת רעייתו הראשונה נישא בשנית למרת בילקה, וממנה נולדו לו בניו: זלמן, גד, רוזה ויצחק. | |||
נולד ב[[מוהילב]] שב[[רוסיה|אימפריה הרוסית]] (כיום ב[[בלארוס]]), | |||
ב[[ | |||
בַ"ק ייסד בשנת [[תרכ"ג]] את ה[[עיתון]] היהודי "חבצלת", אך לא התמיד בהוצאתו לאור. פרומקין ירש את בית הדפוס מחותנו, ובשנת [[תרכ"ו]] חידש את הוצאת העיתון והתמיד בה עד שנת [[תרע"א]]. | בַ"ק ייסד בשנת [[תרכ"ג]] את ה[[עיתון]] היהודי "חבצלת", אך לא התמיד בהוצאתו לאור. פרומקין ירש את בית הדפוס מחותנו, ובשנת [[תרכ"ו]] חידש את הוצאת העיתון והתמיד בה עד שנת [[תרע"א]]. | ||
שורה 10: | שורה 7: | ||
בירושלים, התגורר בצפון העיר העתיקה, בשכנות לבית המופתי המקומי. כיוון שבחגא מוסלמי נשאו המוסלמים דגל מבית המופתי, נקרא הרחוב בשם "רחוב הדגל". בפי היהודים נקרא מקום מושבו "חצר החבצלת", על-שם בית הדפוס, והעיתון המופק ממנו. | בירושלים, התגורר בצפון העיר העתיקה, בשכנות לבית המופתי המקומי. כיוון שבחגא מוסלמי נשאו המוסלמים דגל מבית המופתי, נקרא הרחוב בשם "רחוב הדגל". בפי היהודים נקרא מקום מושבו "חצר החבצלת", על-שם בית הדפוס, והעיתון המופק ממנו. | ||
על אף היותו של פרומקין [[חסיד]] [[חב"ד]], שימש העיתון כבמה לשונאי הדת והיהדות ובהם אליעזר בן יהודה, שערך בעיתון מוסף בשם "מבשרת ציון", אל מול | על אף היותו של פרומקין [[חסיד]] [[חב"ד]], שימש העיתון כבמה לשונאי הדת והיהדות ובהם אליעזר בן יהודה, שערך בעיתון מוסף בשם "מבשרת ציון", אל מול המתנגדים בציבור שומרי התורה, שערכו עיתונים מתחרים בשם "הלבנון" ו"יהודה וירושלים". אולם בהמשך דרכו שב פרומקין והתחבר לציבור שומר התורה בירושלים, ובשיתוף פעולה עם יחיאל מיכל פינס, אשר עבר דרך אידאולוגית דומה, עמד במאבקים כנגד בן יהודה בשנותיה האחרונות של המאה ה-19. גם בנו, גד, פרסם מאמרים בעיתון תחת הכינוי '''גפ"ן''', שהוא נוטריקון של שמו. | ||
פרט לעבודתו העיתונאית היה פרומקין פעיל ציבור וסייע רבות לנזקקים. הוא סייע | פרט לעבודתו העיתונאית היה פרומקין פעיל ציבור וסייע רבות לנזקקים. הוא סייע לאנשי עליית אעלה בתמר שהגיעו לכפר השילוח, וארגן קרן 'להצלת נדחי ישראל' על מנת לסייע להם להקים משכני קבע. פעילות נוספת של פרומקין הייתה ניסיון לארגן התיישבות של יהודים בנבי סמואל. נרכשה חלקת אדמה ובשנת [[תרנ"ה]] ניסו כשלושה עשר יהודים תימנים מירושלים לעבד את האדמה הסמוכה לנבי סמואל, אך ניסיון זה לא עלה יפה. בנוסף, הקים את "בית מושב זקנים הכללי" בירושלים. | ||
פרומקין היה [[התקשרות|מקושר]] ל[[אדמו"ר הרש"ב]], וכפי שהעיד [[אדמו"ר הריי"צ]] ביומנו: "מקושר אל אאמו"ר בליבו ובנפשו". | פרומקין היה [[התקשרות|מקושר]] ל[[אדמו"ר הרש"ב]], וכפי שהעיד [[אדמו"ר הריי"צ]] ביומנו: "מקושר אל אאמו"ר בליבו ובנפשו". | ||
שורה 21: | שורה 18: | ||
* ג' קרסל, '''מבחר כתבי ישראל דב פרומקין''', הוצאת מוסד הרב קוק, [[תשי"ד]]. | * ג' קרסל, '''מבחר כתבי ישראל דב פרומקין''', הוצאת מוסד הרב קוק, [[תשי"ד]]. | ||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הרש"ב|פרומקין ישראל דב]] | |||
[[קטגוריה:חסידים מתקופת אדמו"ר הרש"ב | |||